42 



L. Smith 



Les méthodes d'oxydation tout d'abord proposées par Henry, pour les chlor- 

 hydrines, ne paraissent pas fournir de resultats probants; en tout cas, elles ne sont 

 pas applicables aux chlorhydrines aromatiques, ni aux iodhydrines en général. 



Vis-à-vis des iodhydrines (La plupart des chlorhydrines étant transformables 

 en iodhydrines par l'action de l'iodure de potassium, une telle reaction pourrait être 

 généralisée), l'azotate d'argent paraît constituer un reactif précieux pour l'établisse- 

 ment de la constitution de certaines d'entre elles; mais avec les iodhydrines aroma- 

 tiques, et peut-être également avec d'autres, l'azotate d'argent donne souvent lieu à 

 des réactions transpositrices, ce qui rend impossible toute conclusion objective. 



Quant à la métbode de reduction des halobydrines, après éthérification préa- 

 lable de la fonction alcool, méthode appliquée par l'un de nous 1 à quelques iod- 

 hydrines, elle paraît fournir des résultats excellents, mais son emploi n'a pas encore 

 été généralisé». Svårigheten ligger härvid i esterifieringen af alkoholgruppen. 

 Författarna omnämna vidare halogenhydrinernas reaktion med vissa aminer, hvarvid * 

 allmänhet den uppkommande aminoalkoholen har kväfvet på den plats, halogenen 

 förut intog. Längre ned visa emellertid författarna, att ett par isomera jodhydriner 

 ge samma aminoalkohol. 



Det är i själfva verket förvånande, att ej den redan af Va n't Hoff 2 före- 

 slagna kinetiska metoden kommit mera till användning för lösande af isomeri- 

 spörsmål, sådana som de nyss nämnda. En kinetisk undersökning är i själfva ver- 

 ket, sedan man förvärfvat sig den nödiga tekniken, mycket bekvämare och snabbare 

 än en organiskt-preparativ samt ger, åtminstone i de fall, där den af mig pröfvats, 

 ojämförligt skarpare resultat än dessa och de förut sid. 41 nämnda fysikaliska 

 metoderna. Vid undersökningen af a-monoklorhydrinen har redogjorts för använd- 

 ningen af den alkaliskt-kinetiska metodens praktiska tillämpniug. Nedan följa 

 ytterligare fyra exempel på dess användning. I de fall, då ingen af isomererna 

 är känd i rent tillstånd, torde användningen af vissa allmänna lagbundenheter, 

 såsom t. ex. att en primärt bunden kloratom reagerar fortare än en sekundärt 

 bunden o. s. v., kunna tjäna som ledning. 



b) Addition af hypoklorit till allylalkohol. 



Verkställdes först af L. Henry (enl. Hanriot i Bull. Soc. Chim. t. XXII, 287) 

 och senare af M. Hanrîot 3 . De kommo båda till den uppfattningen, att ß-mono- 

 klorhydrin bildas. Dock håller Hanriot ej detta för alldeles säkert. (Emellertid 

 fann han dess kokpunkt identisk med den ur glycerin framställa ß-föreningens.) 

 Henry vill däremot 4 söka göra troligt, att dess konstitution är bevisad (reduktion). 

 Denna uppfattning synas också R. Wegscheider och F. Zmerzlikar 5 haft, som 



1 Tiffeneau, Ann. chim. phys. (8), 10, 350 (1907). 



2 Van't Hoff-Cohen, Studien zur Chem. Dynamik (1896, sid. 118). 

 8 Ann. chim. phys. [5], 17, 76 (1879). 



4 Centr.-bl. 1897 I, 741. 



5 Dito 1913 II, 1128. 



