6 



L. Smith 



af hydroxyljonen. Förhållandena vid dihalogenbärnstenssyrornas alkaliska sönder- 

 delning voro således af ett teoretiskt intresse, som gaf fullt berättigande åt de 

 arbeten öfver »Kationkatalys», som blefvo en följd af nämnda första arbete och för 

 hvilka i det följande kort skall redogöras. Hufvudvikten lägges härvid på det för 

 ifrågavarande arbete mest betydelsefulla. 



Formellt kunde basernas stegrade effekt vid ökad metalljonkoncentration upp- 

 fattas som ett rent katalytiskt fenomen. Jag anför ur inledningen till ofvan cite- 

 rade skrift Holmbergs eget yttrande härom: »Hier liegt also ein Fall von Katalyse 

 vor, welcher sich entschieden von der Wasserstoffionkatalyse entscheidet, denn bei 

 dieser Art Katalyse sind ja gewöhnlich die Geschwindigkeitskonstanten der Konzen- 

 tration des Wasserstoffions direkt proportional. Auch von der »Neutralsalzwirkung» 

 unterscheidet sich das neue Phänomen erheblich, indem Anionen praktisch ohne 

 Einfluss sind, und auch weil die Abhängigkeit der Geschwindigkeitskonstante ganz 

 andern Gesetzen folgt, als bei der meist kleinen Einwirkung von Neutralsalzen auf 

 die Geschwindigkeiten chemischer Reaktionen der Fall ist». Samtidigt säger författaren 1 

 sig ej vilja ingå på några teoretiska spekulationer öfver fenomenet, innan försök, 

 som igångsatts i hans laboratorium och som ådagalagt, att liknande fenomen upp- 

 träda vid många andra halogensubstituerade syror, blifvit någorlunda afslutade. Det 

 vill alltså synas 2 , som om författaren här blott på formella grunder och af prak- 

 tikabilitetsskäl tillsvidare påsatte företeelsen den katalytiska etiketten. 



De nyss omtalta försöken — utom Holmbergs egna dels Hj. Johanssons un- 

 dersökningar af : »Reaktionsgeschwindigkeiten bei Einwirkung verschiedener Basen 

 auf halogensubstituierte Säuren» 3 (Mitteil. I), dels mina egna öfver: »Die alkalische 

 Zersetzung der Chlorhydrine» *, — ställdes i hvarje fall på rent empirisk grundval. 

 Det gällde att å ena sidan fastställa, i hvilka fall katalysen uppträdde, å andra 

 sidan att studera den uppställda empiriska funktionens giltighet och räckvidd. 



Medan i de förra af de nämnda arbetena de undersökta reaktionerna voro 

 halogensubstituerade syrors öfverföring i omättade syror och oxisyror, represente- 

 rade alkaliernas inverkan på klorhydriner en tredje reaktionstyp, bildning af inre 

 etrar under ringslutning enligt formeln: 



Gemensamt med föregående reaktioner var åter, att här under inverkan af 

 alkalit en halogenatom utträdde ur molekylen och öfvergick i jontillståndet. Då 

 föregående undersökningar öfver »Kationkatalys» eudast hade omfattat syror, låg nu 

 den frågan nära till hands: Försvinner katalysfenomenet samtidigt med, att mole- 

 kylen beröfvas sin karboxylgrupp, eller är i något fall vid inverkan af alkalier på 



1 Zeitschr. physik. Chem. 79, 167 (1912). 



2 Se ock samme förf. Zeitschr. physik. Chem. 84, 470 (1913). 



3 Zeitschr. physik. Chem. 79, 621 (1912). 



4 Dito: 81, 339-376 (1912). 



R. . OH 



R 2 .C1 



