I. Inledning. 



Vid en kinetisk undersökning af reaktionen mellan salter af racemdibrorn- 

 bärnstenssyra och alkali, en reaktion, som i öfverensstämmelse med den elektroly- 

 tiska dissociationsteorien formuleras: 



ÖCO . CHBr . CHBr . CÖO + ÖH = OCO . CH : CBr . CÖO + Br + H 2 0, 

 fann B. Holmberg 1 mellan reaktionshastigheten ocb de vid reaktionen närvarande 

 metalljonerna ett samband, som, för så vidt ofvanstående formel rätt återger reak- 

 tionsförloppet, ej var att vänta. Både metalljonernas natur och koncentration voro 

 härvid af betydelse, och Holmberg kunde uttrycka deras inflytande på den bimole- 

 kylära hastighetskoefficienten (C) med följande empiriska formel: 



C = C M .[Mf. 



Här är [M] metalljonkoncentrationen, C M ocb d äro konstanter. Den förra 

 var för hvarje metall en karaktäristisk storhet (störst för Ca och- minst för Na), 

 medan den senare befanns vara ! /s för de undersökta baserna: kalk, baryt, kali 

 och natron. Neutraisalters verkan var blott beroende af metalljonkoncentrationen 

 — på angifvet sätt. Liknande förhållanden voro (enligt samma arbete) rådande vid 

 racemdiklorbärnstenssyrans alkaliska sönderdelning. 



Från den elektrolytiska dissociationsteoriens ståndpunkt tedde sig detta metall- 

 jonernas inflytande vid första påseendet svårförklarligt. Vid ifrågakommande kon- 

 centrationer plägar man anse både baser och salter för i det allra närmaste full- 

 ständigt dissocierade och var sedan länge van att i vattenlösning anse blott hydroxyljonen 

 som bärare af de specifika alkaliska egenskaperna. Vidare hade genom undersök- 

 ningar af L. Th. Reicher 2 , W. Ostwald 3 , S. Bugarszky 4 öfver estersaponifikation 

 och af P. Henry 5 öfver förtvålning af valerolakton med olika baser fastställts, att 

 förtvålningshastigheten var densamma för alla baser och alltså äfven den en verkan 



1 »Über Kationkatalyse Mitteilung I», Zeitschr. physik. Chem. 79, 147 (1912). 



2 Lieb. Annal. 228, 257 (1885). 



3 J. prakt. Chem. [2] 35, 112 (1887). 



4 Zeitschr. physik. Chem. 8, 398 (1891). 



5 D:o 10, 96 (1892). 



