4 



Joh. Chr. Moberg 



skiffern i Röddinge lerberg, är såvidt jag kan erinra mig allt anfördt, som i vår 

 silurlitteratur är näinndt om här ifrågavarande djurgrnpp. 



Lunds universitets äldre geologiska samlingar innehålla, för så vidt jag vet \ 

 ej några silurcirripeder, men de senaste årens nyförvärf ha bringat äfven denna 

 del af vår fossila fauna så pass beaktansvärda tillskott att redan det föreliggande 

 materialet, dess ringa omfång till trots, synts mig förtjena en närmare undersök- 

 ning. Det var egentligen en förlidet år af e. o. amanuensen, fil. kand. Sigvard 

 Sjöberg från en strax N om Ullnäs i Östergötland belägen ny lokal för svart 

 trinueleusskiffer 2 hopbragt fossilsamling, som allra först drog min uppmärksamhet 

 till djurgruppen ifråga. Mitt öfriga material härrör mestadels från de vackra sam- 

 lingar, til. stud. Orvar Isberg hemfört från skilda silurlokaler i Dalarne, från 

 hvilken provins jag äfven haft att tillgå exemplar ur Prof. S. L. Törnquists rika 

 förråd. Dessutom har S ver. Geol. Unders, benäget tillhandahållit mig en del 

 jemförelsematerial från Gotland och har Professor F. A. Bather, som jag af annan 

 anledning rådfrågat, haft den vänligheten tillsfälla mig ett vackert aftryck af en af 

 honom sjelf i Dalarnes trinueleusskiffer anträffad cirriped, för hvilket jag härmed 

 får framföra mitt förbindliga tack. 



Som bekant fördelar inan de skalbärande cirripederna, Thoracica, på 5 olika 

 familjer: Lepidocolcidœ, Turrilepadidce, Lepadidœ, Vcrrucidœ och Bidanidœ, af hvilka 

 endast de tre sistnämnda ännu fortlefva. Lepidocoleidœ, Turrilepadidœ och Lepadidœ, 

 som äro kända redan från ordovieiska lager, ha alla i yttre höljet ingående 

 kalkplåtar eller -fjäll sinsemellan fria. Vid de djuriska väfnadernas förstöring 

 helt frigjorda, träffas i bergarten de skilda skalen, som allt efter vexlande ursprung- 

 ligt läge ha mer eller mindre vexlande form, merendels enstaka eller regellöst 

 kringspridda å skiktytorna. Häraf vållas stora, delvis ännu ej öfverkomliga, svårig- 

 heter, ej blott för artbestämningen utan äfven framför allt för fastställande af släkt- 

 karaktärerna Någorlunda tillfredsställande upplysningar om djurens byggnad stå 

 nämligen, af skäl som ofvan antydts, ej att vinna, för så vidt ej åtminstone ett 

 flertal fjäll händelsevis anträffas i relativt orubbadt läge, men dylika fynd äro 

 naturligtvis mycket sparsamma. Det var i förbigående sagdt el t dylikt sällsynt 

 fynd, som förlänade samlingen från Ullnäs ett alldeles särskildt intresse, i det att 

 deraf med säkerhet framgick, att äfven vår silur har att uppvisa en representant 

 för det hittills blott från Nordamerika kända släktet Lepidocoleus. 



Innan jag öfvergår till detaljbeskrifningar är det nödvändigt att till en början 

 något närmare redogöra för de cirripedsläkten, som äro representerade i vår silur. 

 För underlättande af en jemförelse mellan de olika typerna, har jag tillåtit mig att 



1 De äldre samlingarne, som på grund af bristande utrymme ligga nedpackade (delvis sedan 

 mer än 20 år), äro för närvarande mestadels otillgängliga. 



2 Fyndorten, som är belägen vid Vätterns strand omkring 7 km N om Omberg, finnes an- 

 gifven å Sver. Geol. Unders:s kartblad »Vadstena>, der dock betecknad såsom förande orthocer- 

 kalk. Närmare beskrifning af lokalen och lagren torde snart vara att vänta af amanuensen 

 Sjöberg sjelf. 



