52 



L. Smith 



med tillsats af neutralsalter. Däremot har jag ansett det vara af en viss vikt att 

 öfverallt göra undersökningar med minst tre baser och af de vid nämnda syror 

 använda uteslutit kali, hvars effekt ofta så obetydligt skiljer sig från natronets, att 

 differenserna äro af försöksfelens storlek. Af större intresse är då dels förhållandet 

 mellan två- och envärda metalljoners effekt, dels förhållandet mellan kalkens och 

 barytens verkningar. 



För sex af de undersökta syrorna har dissociationskonstanten bestämts. Föl- 

 en var detta ej möjligt, då den redan i vattenlösning vid 25° tämligen snabbt gick 

 sönder. Dessa bestämningar, i vissa fall behöfliga för syrornas säkra konstitutions- 

 bestämning, ha för öfverskådlighetens skull alla sammanförts på ett ställe efter de 

 kinetiska tabellerna. 



2. Kloräpplesyra. 



HOCO . CHOH . CHG1 . COOH. 



Framställning enligt W. Lossen och W. Schörk Fumarsyradt natron be- 

 handlas med klor, och kloräpplesyran isoleras som bariumsalt. Jag fann, att reak- 

 tionen var färdig efter två timmar, vidare hade bariumsaltet under tubinering af- 

 skiljts på 1 V 2 timme. Dess vikt var blott hälften af den teoretiska. Det behand- 

 lades med saltsyra i beräknad mängd, och den frigjorda syran utdrogs med eter. 

 På detta sätt erhållen, var den efter eterns afdunstning erhållna produkten redan 

 efter några timmar kristallinisk, under andra betingelser erhöll jag understundom 

 eterextrakt, som först efter ett par månader kristalliserade, och äfven då ej full- 

 ständigt. Syran renas bäst genom upprepad fällning med ligroin ur en eter-kloro- 

 formlösning (1:3). Ur eter fäller ligroin blott en olja. Srnältpunkt 146° (ej korr.). 

 Lossen och Schörk 2 funno 143°. 



Analys: 0,1000 gr. substans förbrukade vid neutralisering 1 1,28 ccm 0,10496-norm. 

 natron och 0,1498 gr. efter sönderdelning med alkali 8,84 ccm 0,0999-norm. silfvernitrat. 



Ekvivalentvikt Cl 

 Funnet: 84,46 20,91 % 



Beräknadt: 84,25 21,04 » 



Lossen och Schörk ha visat, att vid inverkan af alkalier på denna syra en 

 glycid, fumarylglycidsyran, bildas. Fumarylglycidsyrad baryt är svårlöslig. Emeller- 

 tid uppstod i de vid försöken med denna bas använda koncentrationerna ej i något 

 fall fällning. 



Fumarylglycidsyran adderar under förhandenvarande betingelser ytterst lång- 

 samt, nästan knappt, syror. Vid försöken användes på en mol syra tre ekvivalen- 



1 Lieb. Annal. 348, 273 (1906). 

 i L. c. sid. 283. 



