64 



L. Smith 



a-ß-Diklorpropionsyran framställdes som följer: ren a-ß-diklorpropylalkohol 1 

 uppvärmdes på vattenbad i en långhalsad kolf med tre gånger sin vikt salpetersyra 

 af spec, vikt 1.38 (inre kylning på kolfven): först en timme 60 — 65° och därpå 

 ytterligare en timme 95 — 100°. (Den långvariga uppvärmning, som föreskrifves af 

 G. Münder och B. Tollens 2 kan ej vara fördelaktig.) Efter utspädning extrahe- 

 rades med eter. Syran kan renas antingen genom öfverförande i kalciumsalt eller 

 genom vacuumdestillation (kokp. u 114° — 115°, ej korr.). Om kristalleras bäst ur 

 varm petroleumeter. Vid afsvalning utfaller härur först en ringa mängd olja; af- 

 dunstas emellertid sedan lösningsmedlet genom påblåsning af torr luft, erhållas 

 vackra kristaller i form af rosettformigt ordnade nålar. Syran är hygroskopisk. 

 Diklorpropylalkoholen lämnar något mera än 2 /s af sin vikt syra. Ekvivalentvikt: 

 ber. 142,9, funn. 142,6. 



Att syrans bariumsalt i lösning åtminstone i början sönderdelas monomoleky- 

 lärt, visa följande två försök: 



1) 0,300 gr. syra neutraliserades med baryt och ställdes i termostat vid 50°. Då 

 och då tillfogades 0,1018-norm. baryt till neutral reaktion. Efter 72 timmar, då in- 

 alles 1,52 ccm baryt tillsatts, förbrukades 2,24 ccm O.iooo-norm. silfvernitrat. (Total- 

 förbrukning beräknad till 20,99 ccm.) Klorjonproduktionens hastighet motsvarar 



K = 0,00157 (K beräknad enligt den monomolekvlära ekvationen: K = — ln — & — |. 



\ & " ta—x/ 



2) 0,3oo gr. S3^ra som förut. Eörbrukad baryt på 114 timmar 2,31 ccm. För- 

 brukadt silfvernitrat efter samma tid 3,45 ccm. K = 0,00158. 



Under dessa betingelser går emellertid reaktionen så långsamt, att den för 

 praktiska ändamål ej är användbar. En del försök gjordes därför vid högre 

 temperatur. 



Silfversaltet gick vid upphettning på vattenbad sönder på några timmar. 

 Härvid valdes försöksbetingelserna något olika: antingen behandlades silfversaltet 

 själft med vatten eller natriumsaltet med silfverkarbonat. I förra fallet skedde 

 uppvärmningen antingen utan neutralisering (lösningen blir sur under reaktionens 

 lopp) eller neutraliserades under tiden med bikarbonat I senare fallet inleddes en 

 kolsyreström i lösningen. Uppvärmningen skedde under turbinering. De genom 

 eterextraktion erhållna syrorna voro i allmänhet färglösa, till svagt gula oljor, som 

 efter intorkning i vacuum visade benägenhet att bli amorfa och vattenolösliga. 

 Ekvivalentvikten i regel 126 — 130 (för klormjölksyra beräknas 124,5), men stundom 

 högre. Vid titreringen försvann omslaget ytterst snabbt. (Inblandning af lakton- 

 artade föreningar?) Oljorna lämnade ett svårlösligt bariumsalt, som väl får till- 

 skrifvas någon förorening. 



Ungefär samma resultat gåfvo några försök med o.-hlor-$-brompro2rionsyra. 

 Denna förening är förut framställd af L. Henry och Massalske 3 genom oxidation 



1 Se sid. 36. 



2 Lieb. Ann. 167, 226 (1873). 



3 Bull. Acad. Belgique 1906, 554. 



