Klorhydrinernas alkaliska sönderdelning 



65 



af en klorbromhydrin. Fördelaktigare torde väl följande här begagnade framställ- 

 ningssätt fä anses; produktens konstitution lämnar åtminstone ej något tvifvel öfrigt. 



a-ß-Diklorpropionsyra försättes med något mer än sin dubbla vikt 1-norm. 

 natronlut och får stå vid vanlig temperatur 1 — 2 timmar. Surgörning och 

 extraktion lämnar a-klorakrylsyra i 90 0 /°:s utbyte. Denna löses åter i något vatten, 

 och bromväte inledes till mättning (vattenkylning), hvarpå efter några timmar ut- 

 spädes och extraheras. I vacuumexsiccator i kallt rum kristalliserar den erhållna 

 färglösa oljan så småningom. Syran ger, om den löses i benzol och fälles med 

 ligroin, vackra kristaller, liksom sådana också erhållas vid afdunstning af en lös- 

 ning af syran i ligroin. Den renas bäst genom vacuumdestillation : Kokp. u 123 — 

 124° (ej korr.). 



Ekvivalentvikt: Beräknad: 187,6. Funnen: 186,1. 



Bromatomen utträder vid behandling med öfverskott af alkali snabbt redan i 

 köld, då däremot a-kloratomen i den bildade klorakrylsyran t. o. m. vid kokning i 

 6 timmar med öfverskott af natron ej hade sönderdelats till 10 %. 



Ur syrans silfversalt hade vid en temperatur af 32° efter tre dagar broma- 

 tomen fullständigt afskiljts som bromsilfver. Lösningen hölls därvid neutral genom 

 tillsats af beräknad mängd bikarbonat. Den erhållna syran (E=115) syntes till 

 en början vara kristallinisk, men öfvergick så småningom i amorft, olösligt tillstånd. 

 Försöken med densamma fortsattes därför ej. 



4. a-Oxi-ß-klorsmörsyra. 



HOCO . CHOH . CHC1 . CH 3 . 



Vid addition af hypoklorit till vanlig krotonsyra erhålles en a-klor-ß-oxismör- 

 syra (oui konstitutionen, se bestämningen af affinitetskonstanterna), som vid behand- 

 ling med alkali ger en ß-metylglycidsyra. Denna åter adderar klorväte under bild- 

 ning af en a-oxi-ß-klorsinörsyra 1 . Följande recept (Melikoff anger inga detaljer) 

 har jag funnit lämpligt. a-Klor-ß-oxisinörsyra löses i sin tiofaldiga mängd ren 

 alkohol och försättes med alkoholiskt kali till bestående alkalisk reaktion. Efter en 

 kvart till en half timme inledes kolsyra för att aflägsna öfverskott af alkali; lös- 

 ningen uppvärmes till kokning och filtreras kokhet. Vid afsvalning kristalliserar 

 en del metylglycidsyradt kali ut, resten fälles med eter. Saltet afpressas upprepade 

 gånger, tills lukten af alkohol försvunnit, och sättes till femdubbla vikten vid 0° 

 mättad saltsyra. Därpå utspädes, extraheras osv. Syran omkristalliseras bäst ur benzol 

 (som för öfrigt alla här undersökta ß-klorhydrinsyror). Utbyte: närmre hälften af 

 a-klorsyrans vikt. Syran sintrar vid 84°, smälter 85—86° (Melikoff: 85 — 86"). Den 

 är ej hygroskopisk. Den använda syran hade tre gånger omkristalliserats ur benzol. 



Analys: 0,2137 gr. behöfde för neutralisation 16,20 ccm 0,o9527-norm. natron och 



1 P. Melikoff: Berichte 16, 1270 (1883). 



Lunds Universitets Årsskrift. N. F. Afd. 2. Bd 1 1 



9 



