Klorhydrinernas alkaliska sönderdelning 



71 



Öfversildstabell. 

 TABELL 140. 



Bas Kalk Baryt Natron 



e M 60,3 9,90 4,oo 



d 0,397 0,250 0,142 



C 0>0) 12,8 3,72 2,30 



Värdet på exponenten för kalk är det största, som förekommer vid här un- 

 dersökta syror. Kalken verkar i 0,oi-normal lösning 3 Va gånger starkare än baryt, 

 som återigen har hälften större effekt än natron. 



6. a-Oxi-ß-klorfenylpropionsyra. 



HOCO . CHOH . CHC1 . C 6 H 5 



E. Erlenmeyer jun. 1 har angifvit följande framställningssätt: Fenylglycid- 

 syradt natron öfvergjutes med absolut eter, h varpå under kylning klorväte inledes. 

 Efter 24 timmar sättes lösningen i vacuum med kali. Ur eterlösning fälles därpå, 

 på ett tämligen komplicerad t sätt, dels olja dels kristaller (smp. 141 — 142°). 



Tillfredsställande fann jag följande metod: Ur ren omJcristalliserad a-klor-ß-fenyl- 

 oxipropionsyra bereddes fenylglycidsyradt natron enligt E. Erlenmyer sen. 2 Detta 

 öfvergöts i en långhalsad kolf med något absolut eter, hvarpä under vattenkylning 

 dubbla teoretiska mängden med klorväte mättad eter tillfördes. (Reaktionen är 

 praktiskt taget momentan.) Efter några timmar tillsattes vatten, etern åtskiljdes 

 och afdestillerades. Den genast stelnande återstoden omkristalliserades ur kloroform 

 ett par gånger (smp. 144 — 145°). I moderluten stannar en syra med något lägre 

 smältpunkt, c:a 125°, men den har ej kunnat isoleras i rent tillstånd. 



Syran kan ej neutraliseras vid vanlig temperatur, då intet bestående omslag 

 erhålles. Ekvivalentviktbestämningen utfördes därför på följande sätt: 0,2205 gr. syra 

 löstes i 200 ccm. vatten (med is) af 1°,5, hvarpå alkalit tämligen raskt, men dropp- 

 vis och under ständig omrörning tillsattes. Härvid förbrukades 11,55 ccm. 0,0959- 

 norm. natron. 



Analys på klor : (I) 0,2291 gr. syra förbrukade efter sönderdelning med alkali 

 ll,o3 ccm 0,1047-norm. silfvernitrat och (II) 0,2183 likaledes 10,32 ccm. 



Funnet: Beräknadt : 



Ekvivalentvikt 199,1 200,5 



Cl (I) 17,87; (II) 17,55 17,69 u /o 



Det visade sig omöjligt att utföra de kinetiska försöken vid 25°. Afven nära 

 0° går reaktionen med så stor hastighet, att noggrannheten af de här anförda för- 

 söken (temp. = 0,°2) är betydligt mindre, än annars är fallet. Försöken gifva emel- 



1 Lieb. Ann. 271, 151 (18921 



2 Lieb. Ann. 211), 182 (1883). 



