Klorhydrinernas alkaliska sönderdelning 79 

 b) Försök med kalk (Tab. 160—161). 



TABELL 



160. 





TABELL 



161. 



a = b = 0,04640. V 



= 156,98 ccm. 



a = b = 



= 0,00963. V 



= 78,23 ccm. 



t X 





t 



X 





1,6 0,00231 



1 4 9 

 14Z 



1,5 



0,00568 





3 0,0(i298 



129 



2,5 



0,00742 



139 



7 0,00377 



134 



4 



0,00824 



154 





c = 135 







c = 147 





c) Försök med kali 



(Tab. 162—163). 





TABELL 



162. 





TABELL 



163. 



a = b = 0,004408. V 



= 168,98 ccm. 



a = b = 



= 0,01080. V 



= 68,98 ccm. 



t X 



c 



t 



X 



c 



1,5 0,00179 



103 



1,5 



0,00668 



100 



2,5 0,0(i232 



100 



2,5 



0,0u776 



95 



5 0,oo3o5 



102 



4,5 



0,00879 



90 





c = 102 







c = 95 



d) Försök med natron. Öfversiktstabell. 





TABELL 



164. 



TABELL 



165. 





a = b=: 



0,004554. V 



= 160,80 ccm. 



Bas Baryt Kalk 



Kali 



Natron 



t 



X 



c 



Konc. 0,00448 0,00468 



0,00441 



0,00455 



1,5 



0,00194 



108 



c 140 135 



102 



112 



2,5 



0,00254 



111 









4 



0,00305 



111 









10,5 



0,00387 



118 

 c = 112 









Trots den stora skillnaden i sönderdelningshastigbet mellan denna ocb närmast 

 föregående syra äro förbållandena mellan de olika basernas verkan inbördes vid 

 hvardera desamma: kalk och baryt verka lika och 1 /s — X U starkare än kali och 

 natron. (Då koefficienterna för kalk och baryt äro identiska, är det väl sannolikt, 

 att detsamma gäller för kali och natron, och att natron värdet följaktligen är behäf- 

 tadt med något försöksfel.) 



9. Bestämning af affinitetskonstanter. 



Dessa bestämningar afsågo först och främst att för ett par syror lämna ett 

 ett stöd för en viss uppfattning af deras konstitution. Afven i de fall, där tvifvel 

 angående denna ej fanns, var ju kännedomen om affinitetskonstanten alltid värde- 

 full ur rent systematisk synpunkt. 



