Undersökning av gränspotentialer 



L3 



förskjutas i höjdled. På grund av böjningen ar även en förställning i sidled 

 möjlig. Borstarna 1, 3 och 5 äro ledande, 2, 4 och 6 isolerat fastskruvade vid 

 skivan, (i står under skivan i förbindelse med en grov messingstråd, skyddad av 

 ett vitt rör (synliga till höger å figg.), för förbindelse med elektrometern. Platt- 

 paren äro fästade på isolerade ebonitstöttor och förskjutbara i höjdled. Under 

 skivan (till höger å figg.) är dessutom anbragt en smörjkopp med rörledning in till 

 lagret. De inre delarna av apparaten skyddas för störningar genom en huv av 

 koppar (avtagen i fig. 3.) Den ledare som skall undersökas nedföres genom ett 

 hål i huvens översida. 



Då apparaten var ny och ebonitisolationerna särskilt goda, var det mycket svårt 

 att bli kvitt laddningar, som uppkommit på dessa och inverkade störande på mät- 

 ningarna. Jag nödgades till sist helt överkläda den roterande skivan med metall- 

 bleck (synligt å fig. 3), så att endast en smal kant närmast vingarna lämnades fri. 

 Ett år senare, då ebonitytorna blivit mera ledande, kunde blecket saklöst borttas 

 eller ersättas med några jordledda koppartrådar, såsom vid multiplikator A. Ofta 

 använde jag för att hastigt avlägsna laddningar, som uppkommit, då de inre de- 

 larna av en eller annan orsak justerats, ett radiumpreparat, som inlades några 

 minuter på lämpligt ställe i apparaten. Utan radiumpreparatet hade det varit nöd- 

 vändigt att vänta med mätningen i timmar eller dagar. Aven under en del mät- 

 ningar har preparatet fått ligga kvar i apparaten, vilket visar, hur oberoende man 

 vid denna metod är av goda isolationer. 



Alla senare beskrivna mätningar äro utförda med multiplikator B. 



Anordning för mätning av gränspotentialer. 



Under förbigånde av de användningar av multiplikatormetoden, som i mitt 

 första meddelande om denna dels beskrivits, dels omnämnts, övergår jag till en 

 redogörelse för den försöksanordning, som använts för att komma åt potential- 

 sprången i beröringsytan mellan en lösning och en isolator. Dessa undersökningar 

 äro utförda med multiplikatorn B. 



I figur 6 är M multiplikatorn. Från remtrissan gick en rem till ett större 

 hjul, som vevades för hand. Elektrolyten, som skall undersökas, befinner sig i 

 kärlet 6r, som är av glas eller kvarts eller också ett glaskärl på insidan försett 

 med ett lager paraffin. Av multiplikatorn s övriga delar äro endast rotatorn samt 

 borstarne 1 och 6 angivna i figuren. Borsten 6 står i förbindelse med den ena 

 kvadranten av elektrometern E. Multiplikatorns omhölje är lett till jorden. Elek- 

 trolyten är över en rörledning KK' innehållande normal JfCMösning ocli en kalo- 

 melnormalelektrod förbunden med en punkt .-i av kompensationsanordningen, 

 av vilken en annan punkt B är ledd till jorden. Potentialen i det inre av lös- 

 ningen är därigenom bestämd och kan varieras i förhållande till potentialen hos de 

 jordledda vingarna i multiplikatorn. För att kunna mäta potentialspränget i själva 



