14 



Gudmund Borelius 



beröringsytan måste man â andra sidan äfven försöka att bestämma potentialen 

 hos kärlväggen. Det är givet att utgången av ett sådant försök framför allt blir 

 beroende av väggens egenskaper. 



EleMrolytkärlet och dess inverkan har därför måst underkastas elt ingå- 

 ende studium. Till en början, då jag arbetade med rena glaskärl, trodde jag, att 



kärlets vägg endast spelade rollen 

 av ett dielektrikum inskjutet i den 

 av elektrolyten och kopparvingen 

 bildade kondensatorn. Vid använ- 

 dandet av kärl med paraffmöverdrag, 

 då genom paraffinet tillkom en ny 

 särdeles god isolator, och då vid 

 kärlets uppvärmning över en Bun- 

 senlåga ytterväggen utsattes för ge- 

 nomgripande förändringar, märkte 

 jag emellertid att saken var mera 

 invecklad. Det är framför allt tre 

 faktorer, som äro av vikt: för det 

 första ledningsförmågan genom kärl- 

 väggen, för det andra beskaffen- 

 heten av kärlets yttersida, dess led- 

 ningsförmåga och konstansen av 

 dess potentialsprång mot den om- 

 givande luften, och slutligen arten 

 av kärlets förbindelse med multi- 

 plikatorns övriga delar. För att 

 komma underfund med betingelserna 

 för goda resultat har jag varierat 

 kärlets egenskaper i olika riktningar. 

 Försök ha utförts på sju kärl av 

 olika glassorter och ett av klar kvarts, 

 och med dessa ha inalles över tjugo 

 omparaffineringar företagits. Genom 

 olika tjocka paraff inlager har led- 

 ningsförmågan genom väggen vari- 

 erats. Kärlets yttersida har utsatts 

 för olika behandlingar: bestrykning 

 med schellack, rengöring med alkohol, upphettning över Bunsenlåga, variation av 

 den omgivande luftens fuktighet genom insättande av mer eller mindre koncentre- 

 rad svavelsyra i den tätade apparaten, behandling med kalilut och klorcalcium och 

 slutligen försilvring. 



Goda resultat kunna erhållas om ledningen genom väggen 



Jorden 



är god i förhål- 



