24 



Gudmund Borelius 



denna variation snarare sammanhänga med paraffmeringen än med arten av den 

 upplösta substansen. Vid paraffmering n:r 1 kunde den slntliga avläsningen göras 

 efter i medeltal 15 à 20 minuter. Vid n:r 4 behövdes 25 à 30. För varje lösning 

 har gjorts två avläsningar. Den första, som utförts efter 10 à 20 min., har möj- 

 liggjort att redan en stund före den slutliga avläsningen anlägga en tillnärmelsevis 

 riktig kompensationspotential. I de följande tabellerna upptas endast den sista av- 

 läsningen. 



Att vid mätningsserierna gå från mindre till större koncentrationer har visat 

 sig vara den givet bästa ordningsföljden. Man kan nämligen, sedan man haft en 

 stark lösning i kärlet, tydligt spåra en efterverkan, som ofta behöver avsevärd tid 

 för att utplånas. 



Konstanten P 0 är utom av elektrolytens art även beroende av paraffineringen 

 och kärlets yttersidas tillfälliga egenskaper, varför inga som hälst slutsatser kunna 

 dras ur en jämförelse mellan dess värden för olika elektrolyter. Genom mitt mät- 

 ningsförfarande har jag på allt sätt försökt undvika en ändring av kärlets elek- 

 triska tillstånd under försöksseriens gång. Att objektivt kontrollera konstansen av 

 P 0 under serien genom att vid dess slut ånyo mäta en av de mera utspädda lös- 

 ningarna låter sig tyvärr svårligen göra, dels på grund av den omtalade efterverkan, 

 och dels emedan man ej kan helt tömma kärlet utan att riskera störningar. Risken 

 för en ändring av P 0 är naturligtvis mindre ju kortare tid serien tar. 



Resultaten av mätningarna äro sammanfattade i tabellerna 12 — 21. I dessa anger 

 den första kolumnen lösningarnas nummer och vidare anges: 

 log y. .10? hämtad ur tabellerna 1 — 11 och avkortad på två decimaler 



S strömstyrkan i kompensationskretsen i amp. 10~ 4 . Så liten roll som 

 ampcremeterns korrektioner i regeln spela, har jag icke ansett nödigt 

 att ägna särskilda kolumner åt de ursprungliga avläsningarna och kor- 

 rektionerna, utan anger det korrigerade värdet direkt. 

 R motståndet i potentialfallstråden i ohm. R sättes positivt då strömmen 



går från kontaktpunkteu B till A. 

 K kompensationspotentialen i millivolt. K = SR/W ändrar sitt tecken 

 med R. I ett par fall där K varit mycket litet har det bestämts direkt 

 med kännedom om känsligheten. 

 E vätskepotentialen i millivolt, hämtad ur tabellerna 1 — 11. 

 P gränspotentialen (K 4- E) avkortad på hela millivolt. 

 k och P 0 de ur ekvationen P = P 0 4- k log x.10 5 enligt minsta kvadratmetoden 

 beräknade konstanterna. Vid beräkningen ha de mest utspädda lös- 

 ningarna n:r 1 måst utelämnas, vid NaC 2 H 3 0 2 även n:r 2. 

 AP differensen mellan det genom mätningarna erhållna P-värdet och det 

 enligt formeln återberäknade. 



