Undersökning av gränspotentialer 



37 



Om man alltså enligt min mening även vid de elektrokinetiska fenomenen i 

 syrornas och basernas egenartade uppträdande har att spåra en elektrodverkan, så 

 räcker denna naturligtvis icke till att förklara alla de övriga här iaktagna fenomenen. 

 Många forskare ha tänkt sig en förklaring i gränsskiktets olika adsorbtion av de 

 skilda ionslagen. Jag hänvisar härför till Freundlichs Kapillarchemie. Freund- 

 lich och Elissafoff framföra på grundval av den senares mätningsresultat en ny 

 hypotes. De återföra gränspotentialernas ändringar på elektrolyternas adsorbtion 

 under den förutsättningen, att väggens elektriska egenskaper har sina egna orsaker. 

 Den negativa väggen skulle till gränsskiktet lämna mångvärdiga anioner, som sedan 

 komma i dissociationsjämvikt med den ur lösningen adsorberade elektrolytens 

 kationer. Olika adsorbtion av de olika substanserna skulle betinga förskjutningar 

 av dissociationsjämvikten och gränsskiktets laddning. Det genom hypotesen givna 

 sambandet mellan potentialsprång och adsorbtion låter väl förena sig med den all- 

 männa kännedom man har om adsorbtionen. Några adsorbtionsmätningar å glas 

 eller kvarts till belägg för teorien äro dock ej ännu utförda. 



Freundlich har även visat att det mellan de elektrokinetiska fenomenen och 

 fällningen av suspensionskolloider råder en parallellism, som får anses som experi- 

 mentellt tämligen väl grundad. 



Till frågan om lagarna för de olika ionernas inverkan på gränspotentialerua 

 har jag genom mina mätningar kommit i en annan och i dubbel måtto gynnsam- 

 mare ställning än Perrin och Freundlich-Elissafofp. Mina mätningar beröra dels 

 hela potentialsprånget i gränsytan och icke endast den elektrokinetiskt verksamma 

 delen. Den fullkomligt oavgjorda frågan angående sambandet emellan dessa poten- 

 tialdifferenser betingar en stor osäkerhet i underlaget för de tidigare framställda 

 hypoteserna. Dels har jag i paraffin funnit en substans, som, i övrigt fullkomligt 

 uppträdande som ett negativt ämne, saknar varje spår av elektrodverkan i den 

 meningen, att någon speciell ionart skulle i sina verkningar inta en särskilt i ögonen 

 fallande ställning. Tvärtom låta mätningsresultaten för de olika elektrolyterna på 

 grund av ionernas allmänna egenskaper enkelt och otvunget inordna sig i ett 

 allmänt schema. 



Gränspotentialerna vid paraffin. 



I det föreliggande siffermaterialet är det lätt att finna en hel del enkla lag- 

 bundenheter, så t. ex. att för ämnen med gemensam kation värdet av k minskar 

 med stigande vandringshastighet hos anionen. De undersökta substanserna ha också 

 blivit valda med särskild hänsyn till ett uppklarande av vandringshastigheternas 

 inflytande. Vidare synes k i några fall bestå av oberoende tillskott från kat- och 

 anionena, vilket framgår av följande differenser mellan /c-värden: 



