Skånes Colonusskiffer 



25 



randen, visar spår till klyvning. Å ömse sidor om denna midtribba täckes skalet 

 av från umbo utstrålande, fina, jämnstarka ribbor, som med bibehållen styrka 

 genom bifurkation alltjämt ökas till antal, så att man vid yttre randen kan å 

 vardera sidan räkna 30 stycken. Även fina, koncentriska strier betäcka skalets yta. 



Höjd 5 mm., bredd 8 mm. 



Förekommer ganska allmänt å lokal a. 



Mycken likhet med denna art företer också Chonefes ghima Barr. (L. c. 

 Vol. 5, pl. 137, fig. VII: 1), detta såväl vad ornering som storlek beträffar. Enligt 

 Barrande's avbildning skall dock den böhmiska arten ha kortare låsrand ocli 

 vara något välvd vid undre (yttre) randen. Då emellertid dessa karaktärer mycket 

 väl kunna vara tillfälliga (bero på en mindre god beväring eller dylikt), synes mig 

 skäl för en identifiering ingalunda alldeles saknas. 



Arten beskrevs av Lindström från Fröjel och Gannarve å Gottland (Lind- 

 ströms zon c). Chonetes gluma anföres av Barrande från Kozel (étage E e 2). 



Atrypa Dormitzeri Barr. 



Tavl. I, flg. 21—24. 



1879. Atrypa Dormitzeri Barrande, Syst. sil. du centre de la Bohême. Vol. V, 

 pag. 12, pl. 92, I. 



Under detta namn avbildar Barrande ett tiotal exemplar (från Böhmens el — f2), 

 som i flera hänseenden äro varandra ganska olika, framförallt genom de radie- 

 raude veckens växling såväl till form som antal. Han anser dem dock tillhöra en 

 och samma starkt varierande art, för vilken han betraktar den i hans figurer 2 a 

 och 2 A avbildade som grundtyp. 



Å lokal b ha påträffats ganska talrika exemplar, som jag anser mig kunna 

 identifiera med denna art, i den nämnda grundtypens form. 



Skal nästan cirkelrunda. Dorsalskalet konvext. Dess kantavrundade jugum 

 börjar ett litet stycke från umbo, är där helt lågt och smalt, men tilltar starkt i 

 höjd och bredd, allt eftersom det närmar sig undre randen. Ventralskalet är kon- 

 vext med ganska djup sinus. Å ett av mina exemplar (det i fig. 24 avbildade) 

 är skalet å ömse sidor om sinus nästan valkformigt uppdrivet. 



Orneringen utgöres, för så vitt den å mina exemplar är synlig, endast av 

 grova, oregelbundna, koncentriska veck. 



Atrypa sp. 



Tavl. I, lig. 20. 



Även å lokal a har auträffats ett litet exemplar av en brachiopod, som jag 

 anser mig kunna föra till släktet Atrypa. Det utgöres av ett dorsalskal, nästan 



Lunds Universitets Årsskrift. N. F. Afd. '2. B<1 11. -t 



