32 



J. E. Hede 



lika starkt markerade och sträcka sig över hela skalet med undantag av umbonala 

 partiet, som är slätt. De koncentriska fårornas jämna förlopp brytes genom små 

 uppåtriktade valvlika bågar, varigenom ribborna få liksom fjällig struktur. Denna är 

 å vissa av mina exemplar väl utbildad (jfr fig. 7), å andra är den knappast märkbar, 

 och å dessa uppdelas ribborna endast i mer eller mindre långsträckta knölar (se fig. 6). 



Arten förekommer vid Smedstorp å båda lokalerna, talrikast å lokal a, spar- 

 sammare däremot å lokal b. 



Utom från Böhmen (e 1 och e 2) är denna art förut känd dels från Frankrike \ 

 där den träffats både" vid Feuguerolles (région du Nord) och vid Faytis, nära 

 Niffiez (région du Midi), dels också från Portugal 2 , där den påträffats å åtskilliga 

 fyndorter för gotlandium. 



Dualina? sp. 



Tavl. II, fig. 18. 



Till detta släkte förer jag, om ock med stor tvekan, ett litet å lokal a påträffat 

 musselskal. Att släktbestämningen, som endast kunnat baseras på habituell likhet med 

 vissa Dtialina-îormer från Böhmen, måste anses som osäker, beror väsentligen 

 därpå att här endast musslans ena skal anträffats, vartill kommer att detta vid 

 bevaringen i viss mån deformerats. 



Antipleura? cucullseifomis n. sp. 



Tavl. II, fig. 19. 



Rundat triangulär med tvärhuggen bakre ända. Väl välvd. Främre rundade 

 randen övergår med jämn båge uti den något konvexa undre randen. Bakre randen 

 är nästan rak. Låsets beskaffenhet har ej kunnat iakttagas, och ej ens låsrandens 

 form är fullt tydlig. Från umbo, som är kraftigt utvecklad, böjd in över låsrauden 

 samt något bakåtböjd, sträcker sig till bakre-undre hörnet en något svängd, bakåt 

 konkav, köl, som avskiljer ett utåt starkt sluttande parti. Omedelbart framom 

 umbo löper en svagt markerad fåra nästan rakt ned till undre randen. 



Orneringen utgöres dels av fina, något ojämna, trådformiga, radierande ribbor, 

 dels av fina tillväxtlinjer, särskilt i umbonala partiet beledsagade av grunda, men 

 tydligt markerade koncentriska veck. 



Fyndort: lokal a. 



Släktbestämningen måste betraktas som mycket osäker. Av de båda påträf- 

 fade kärnorna tillhör den ena ett högerskal, den andra ett vänsterskal. Å det förra 

 har umbo varit bakåtböjd; å vänsterskalet ser det däremot ut som skulle den varit 

 framåtböjd, men då skalets umbonala parti tydligen är krossat och starkt nedpressat, 



1 Bakeande, ,T.: Syst. sil. etc. Vol. VI, pag. 41. 



2 Delgado, J. F. Neky: Système silurique du Portugal. Étude de stratigraphie paléonto- 

 logique. Lisbonne, 1908. 



