Skånes Colonusskitïer 



36 



Hela skalets yta täckes av fina, från umbo radierande, plana ribbor, skilda 

 av smalare, grunda fåror. Endast å den mellan främre och bakre kölen befintliga 

 delen räknas närmare 40 dylika ribbor. Det vill synas som skulle dessa å bakre 

 fältet vara något litet kraftigare än å övriga delen av skalet. Förutom dessa radiala 

 ribbor visar skalet ytterst fina, koncentriska tillväxtstrimmor, varjämte umbonala 

 partiet även har 3 à 4 särskilt vid främre ändan kraftigt markerade, koncentriska 

 veck. Unga individ, hos vilka ovannämnda umbonala skulptur dominerar, få här- 

 igenom ett från de utvuxna ganska avvikande utseende. 



Obestämbar mussla. (I) 



Tavl. II, fig. 5. 



»Starkt välvd. Umbo befinner sig ungefär vid musslans mitt och skjuter något 

 fram över den som det vill synas raka låsranden. Främre partiet något lägre än 

 det bakre. Främre randen, starkt bågböjd. övergår i den undre med jämn båge. 

 Bakre randen, som är nästan rak, bildar med den undre en i det närmaste rät 

 vinkel. Genom tvenne från umbo till respektive främre-undre och bakre-undre 

 hörnet gående raka, ganska väl markerade kölar avskiljas ett främre och ett 

 bakre fält. 



Ytan visar ytterst fin koncentrisk striering. 

 Längd 4 mm., höjd 2,5 mm. 

 Fyndort: lokal a. 



Obestämbar mussla. (II) 



Tavl. II, tig. 13. 



Från lokal a föreligger ännu en mussla, som ej visar några mera karaktäri- 

 stiska kännetecken, men som dock måste representera en från övriga här beskrivna 

 tydligt skild art. Musslan är väl välvd och har umbo starkt uppskjutande, något 

 framåthöjd, submedian. Skalet, som i stort sett har konturen av en föga excen- 

 trisk ellips, är i främre delen något lägre än i den bakre. 



Gastropoda. 



Archinacella dubiosa n. sp. 



Tavl. III, tig. 10 od) 11. 



Skalets kontur bildar en ellips med största bredden något framom mitten. 

 Starkt välvd, med maximihöjden strax bakom apex, som skjuter något fram över 

 randen och är svagt nedböjd. Unga individ äga en mera sammantryckt form, 

 med största höjden vid mitten (tavl. III. fig. 11). På grund av sammanpress- 

 ning från sidorna bildas längs skalets mittlinje en skarp köl (tavl. III, fig. 10 a). 



