Skåues Colomiaskiffer 



37 



växer i bredd. Mynningsformen har på grund av sammanpressningen ej kunnat 

 iakttagas. Vindningarnas yta visar tätt sittande, något mot mynningen kon vexa, 

 finare och grövre tillväxtstrimmor. 



Skalets diameter uppgår till ungefär 6 mm. 



Fyndort: lokal b. 



Arten har icke kunnat identifieras med någon förut känd, men det nu före- 

 liggande materialet är för obetydligt, för att den skulle kunna uppställas som ny. 



Pteropoda. 



Tentaculites sp. 



Tavl. Ill, fig. 13. 



Hus rörformigt, svagt koniskt, något böjt, vid spetsen slätt, längre fram för- 

 sett med upphöjda, rundade ringar, skilda av smala mellanrum. 



Endast ett exemplar, ett initialparti mätande 2 mm. i längd och med en 

 diameter vid övre ändan av 0,4 mm., har påträffats. Det är för illa bevarat, att 

 någon artbestämning skulle kunna ifrågakomma. 



Har anträffats å lokal a. 



Hyolithus fabaceus n. sp. 



Tavl. III, fig. 14 och 15. 



Huset, som ganska hastigt tillväxer i bredd, är något krökt i längdriktningen, 

 med spetsen riktad mot ventralsidan. Dorsalsidan är platt eller längs mitten svagt 

 konkav, ventralsidan däremot jämnt välvd. Båda sammanstöta i en rundad kant. 

 Tvärsnittet, som är dubbelt så brett som högt, får därför njur- eller bönformig 

 kontur (bärav artnamnet). Mynningsdelen är å de anträffade exemplaren något 

 skadad, och dess form kan därför ej med säkerhet angivas. 



Skalet visar på ventrala sidan fin longitudinal striering, på dorsala sidan där- 

 emot endast fina, svaga tvärstrimmor. 



Längd 6 mm. 



2 exemplar äro anträffade, båda å lokal a. 



Från samma fyndort föreligga även tvenne Hyolithus-o-perkler (tavl. III, 

 tig. 16 och 17), till storlek och form sinsemellan fullt överensstämmande och säker- 

 ligen tillhöriga en och samma art Det ena av exemplaren visar insidan, det andra 

 torde vara ett avtryck av yttersidan. I följande beskrivning tänkes operklet befinna 

 sig i naturlig ställning. 



Största delen av operklet upptages av det svagt konvexa dorsalpartiet, som 

 närmast har formen av en cirkelsektor av ungefär 140° vinkel. Ventralpartiet, som 



