42 



J. E. Hede 



Främre halvringen oräknad, har rhachis 8 tydliga ringar, skilda av djupa 

 och breda fåror. 



Brämet är liksom rhachis väl välvt och har på vardera sidan 7 segment, 

 alla med väl markerad snedfåra, tämligen snart nående segmentets mittlinje, där- 

 efter fortgående i denna ut mot den plana limben, innanför vilken den upphör. 

 A varje segment är det bakre (bakom snedfåran belägna) partiet mera lyft än det 

 främre. 



Rhachis och bräm äro försedda med småknölar, genom vilka en nära nog 

 pärlbandslik granulering uppkommer längs såväl rhachisringen som brämets skilda 

 segment. Granuleringen, som alldeles saknas i fårorna, är betydligt mera markerad 

 å segmentens bakre än å deras främre parti. 



Arten förekommer talrikt å lohd a. 



Dalmanites simricus n. sp. 



Tavl. IV, tig. 9 och 10. 



Av denna art hava endast pygidier påträffats, alla från lokal a. Dessa äro 

 paraboliska, medelmåttigt välvda. Längden är ungefär 8 /a av bredden. 



Rhachis, som upptar ungefär Vi av pygidiets främre rand, är ganska starkt 

 bakåt avsmalnande, slutligen utlöpande i en skarp spets, som nästan når bakre 

 randen. Främre halvringen och den bakre triangulära spetsen oräknade, har 

 rhachis 10 tydliga ringar, skilda av djupa fåror, som å de främre segmenten äro 

 bredast på mittpartiet. Ringarnas sidopartier äro vid de skarpt markerade axel- 

 fårorna något utplattade och stundom svagt urgröpta. 



Brämet har på vardera sidan 8 tydliga segment, skilda av ganska djupa och 

 smala fåror. A pygidiets främre del äro fårorna till en början riktade rätt åt 

 sidan, först nära ytterranden böjande bakåt; de bakre fårorna bli så småningom 

 mer och mer riktade rätt bakåt. Alla utplånas innan de nå randen. A varje 

 segment finnes en snedfåra, närmast rhachis smal, starkt bakåt-utåt riktad, därpå 

 bredare och fortlöpande mera i segmentets längdriktning, dock småningom när- 

 mande sig dettas bakre rand. 



Av 5 föreliggande exemplar mäter det största 18 mm. i längd och 29 mm. 

 i bredd. 



Pygidiet i fråga visar i det stora hela mycken likhet med det av Barrande 

 från étage D i Böhmen beskrivna pygidiet till Dalmanites dubius Barr. Dock synes 

 vår art skilja sig från denna genom plattryckningen (resp. urgröpningen) å rhachis- 

 ringarnas yttre del samt genom det bakåt starkare avsmalnande brämets mera 

 jämnt rundade yttre kontur. 



