44 



J. E. Hede 



Thoraxleden växla något i utseende och form, beroende på deras plats inom 

 främre eller bakre delen av thorax. Rhachis är å samtliga leden starkt välvd och 

 något smalare än längden av pleurans inre del. Ringarna visa en relativt låg 

 valk, fortsättande med pleurans mittköl, som åter löper ut i en kraftig nästan rätt 

 bakåt böjd tagg. Pleurans främre rand bildar likaledes en köl, vilken dock är 

 lägre och smalare. Även denna sistnämnda löper ut i en tagg, kortare än mitt- 

 kölens och mindie starkt bakåtböjd, ja, å vissa segment till och med rakt utåt- 

 riktad. Ett litet väl bevarat fragment (se fig. 17) visar, att båda de taggar, i vilka 

 pleuran ändas, varit ytterst fint sågtandade. A rhachisringen märkas två väl mar- 

 kerade knölar. En dylik finnes även vid basen av pleurans stora ändtagg. 



Något fullständigt bevarat pygidium av denna art bar jag ej lyckats påträffa. 

 Av anträffade fragment framgår dock alldeles avgjort, att den svenska formen även 

 i fråga om pygidiet fullkomligt överensstämmer med den böhmiska arten. Pygi- 

 diet har formen av ett cirkelsegment. Rhachis, som ej når bakre randen, är 

 bred (vid främre randen upptagande nästan 1 /s av denna), konisk, väl välvd och 

 fördelad i 3 segment. Det främsta, som prydes av två rundade knölar fortsättes 

 på det platta brämet av en smal, nästan rakt åt sidan riktad ås, ytterst med en 

 liten rundad knöl. Brämets ytterrand är försedd med talrika, rätt bakåt riktade, 

 jämnstarka, tämligen korta taggar. Enligt Barkande skall den ovannämnda åsen 

 utlöpa i en tagg något längre än de övriga rand taggarna. A intet av mina exem- 

 plar är denna del i behåll. 



Arten förekommer ganska talrikt vid Smedstorp å lokal a. 



Från Böhmen är den sedan gammalt känd från åtskilliga lokaler tillhöriga 

 étage E. 



Den form, som Beyrich 1846 avbildar under detta namn från sandsten å 

 Mösseberg (Beyrich, 1. c, ta vi. III, fig. 4), kan säkerligen icke identifieras med denna 

 art. Redan Barrande antog att här en felbestämning förelåg. 



Acidaspis cardiolarum n. sp. 



Tavl. IV, fig. 20 (och 21 ?) 



Huvud (och thorax?) okända. Endast ett pygidium föreligger från lokal a. 

 Detta är triangulärt och, om man frånser taggarna, ungefär 3 gånger så brett som 

 långt. Dess rhachis, som är starkt välvd, upptar omkring tredjedelen av främre 

 randen och avsmalnar föga bakåt. Den når endast ungefär */s av pygidiets hela 

 längd och är baktill tvärt avrundad. Såväl rhachis som bräm delas av tvärgående 

 fåror i 3 segment, av vilka det mellersta löper ut över limben i 2 långa, något 

 inåt krökta, bakåtriktade taggar (en å vardera sidan). Även det främre seg- 

 mentet visar en randtagg, som dock är svag, nästan rudimentär. Bakersta seg- 

 mentet har 6 spetsiga, rätt bakåt riktade, relativt korta, tämligen jämnstarka och av 

 lika stora mellanrum skilda taggar (»bitaggar»), som alla äro sammanträngda till 



