Skånes Colonusskilïer 



45 



partiet rakt bakom rhachis. De komma sålunda att genom eu betydlig lucka skiljas 

 från det mellersta segmentets stora randtaggar. 



Även ett fragment av thorax till en hittills obeskriven Acidaspis har anträffats 

 i samma lager som ovan beskrivna pygidium. Det å tavl. IV, hg. 21, avbildade 

 fragmentet, som är ganska väl bevarat, består av 4 sammanhängande thoraxled. 



Rhachis, som är starkt välvd, upptar ej fullt Vs av thoraxledets hela bredd. 

 Ringarna visa en tämligen låg valk löpande från den ena axelfåran till den andra 

 och fortsättande i pleurans mittköl. A varje rhachisring märkas ett par smärre 

 knölar. En liknande finnes ock nära pleurornas yttre ända vid basen av den starka, 

 svagt bakåtböjda tagg, vari pleurans mittköl löper ut. Fältet framom pleurans 

 köl är lågt, ganska brett och utåt triangulärt tillspetsat, 



Det är ju ganska antagligt, att fragmentet ifråga tillhör Acid, cardiolarum. 

 Men då det tydligen är möjligt, att dessa thoraxled representera någon annan lika- 

 ledes hittills okänd art, är det endast under uttalande av bestämd reservation, som 

 jag här tillsvidare hopför det med Acid, cardiolarum. 



Proetus gracilis Barr. 

 Tavl. IV, tig. 22-24. 



1846. Proetus gracilis Barrande, Notice préliminaire sur le Système silurien 



et les trilobites. Pag. 87. 

 1852. Proetus gracilis Barrande, Syst. sil. du centre de la Bohême. Vol. I, 



pag. 449, pl. 15, fig. 47-49. 



Av denna art känner man hittills endast pygidium och thorax, således endast 

 föga karaktäristiska delar. Under sådana omständigheter måste tydligen en identi- 

 fiering alltid] bliva i viss mån osäker. Men då det enda pygidium, jag å lokal a 

 lyckats anträffa, i allo överensstämmer med de i Böhmen (etagerna F och G) funna 

 och av Barrande beskrivna exemplaren, har jag icke dess mindre ansett en identi- 

 fiering tillåten. I samma stuff som pygidiet har jag emellertid även funnit ett par 

 huvudsköldar tillhörande en Proetus. Då dessa ej kunnat identifieras med någon 

 förut känd art, har det synts mig som skulle även de lämpligen kunna hänföras 

 till Proetus gracilis Barr. 



De cranidier jag påträffat äro medelmåttigt välvda. Glabellan omgives fram- 

 till av en tämligen bred, något uppvikt limb, inåt begränsad av en väl markerad 

 randfåra. Fältet mellan randfåran och glabellans främre ända är plant och något 

 bredare än den främre limben. I följd av glabellans kullrighet är dess begräns- 

 ning mot huvudets bräm skarpt markerad. Glabellan, som avsmalnar framåt, har, 

 frånsett nackringen, vid basen en bredd lika stor som hela längden. Dess främre kon- 

 tur är vackert bågböjd. Glabellan har tre par sidofåror. Det främre parets äro föga 



