4S 



J. E. Hede 



mera framhäves genom ett å vardera sidan tillkommande ytterst grunt veck. 

 Skalets yttersida visar endast å de perifera delarna en fin, skarp striering parallell 

 med ytterranden. Innersidan tyckes vara alldeles slät 1 . 



Vår art erinrar mycket om Barrande's Cryptocaris pulchra (Syst. sil. I. Suppl. 

 PI. 25, fig. 1 — 5). Om man frånser allt, som endast beror på olika orientering av 

 fossilet, är likheten mellan vår art och Cryptocaris pulchra så stor, att man måste 

 känna sig mycket frestad att identifiera båda. Smärre olikheter synas dock kunna 

 konstateras. Jämföra vi t. ex. vår fig. 28 b med Barrande's fig. 5 (som väl 

 får anses vara den närmast motsvarande), så finna vi å Barrande's avbildning 

 fältet mellan apex och närmaste delen av ytterranden jämnt välvt, endast brutet 

 av en svag mittfåra, medan däremot vår art därsamraastädes har en låg, men 

 tydligt markerad, bred ås. 



Tills vidare synas mig därför de båda arterna böra hållas skilda. 



Endast 2 exemplar äro påträffade, båda å lokal b. 



1 Den orientering av fossilet, vilken ligger till grund för här lämnade beskrivning, baserar sig 

 därpå, att orneringen ansetts tillkomma skalets yttersida och att ytterrandens förtjockning antagits 

 tillhöra skalets inre sida. Barrande har en helt motsatt orientering: vad vi räknat som yttersida 

 kallar han innersida och vice versa. 



