Biologisk-faunistiska undersökningar av Öresund 



15 



Firth of Clyde), inom Västatlanten vid 43° — 44° n. br. (Casco Bay). Arten är således 

 en arktisk och boreal form, som i sin utbredning i viss mån erinrar om Biastylis 

 rathJcii, ehuru denna förekommer under mera bögarktiska förhållanden, t. ex. O. 

 Grönland. Särskilt inom våra hav är överensstämmelsen påfallande. Båda ha en 

 kontinuerlig utbredning mot norr, från Östersjön (åtminstone Bornholmstrakten) 

 genom Balterna, båda visa möjligen en frekvensminskning inom delar av Kattegatt- 

 området. Hur förhållandena i detta hänseende gestalta sig för norska kustens vid- 

 kommande är ej så lätt att avgöra. Men av Saks' lokaluppgifter vill det synas som 

 om Phoxocephalus holbölli uppvisade en liknande frekvensreducering vid det boreala 

 Norge. I sydgränsen överensstämmer Phoxocephalus holbölli ävenledes ganska nära 

 med Biastylis raihkii. 



11. Harpinia antennaria Meinert. 



Syn.: H. plumosa (Kr.) (part.) 

 H. neglecta G. O. Sars. 



St. 4G 2 ex., st. 52 50 ex. 



Av Meinert anges jämte den nybeskrivna H. antennaria, som erhållits å tre 

 ej närmare anförda lokaler i Kattegatt, även den arktiska H. plumosa (Kr.) såsom 

 förekommande »of test kun enkeltvis» från norra Kattegatt samt vidare genom Sam- 

 söbält till väster om Asnses flak. Denna senare är emellertid, som Sars framhållit, 

 identisk, icke med Kröyers //. plumosa, utan med H. antennaria, vilken Saks ny- 

 beskriver som H. neglecta. 



Arten har iakttagits dels i Öretvisten, Sofiero, dels väster om Kullen talrikt, 

 23—40 m., botten av ren eller sandblandad lera. 



Utbredning: Bohuslän (Bruzelius); Norge, till Vadsö den allmännaste av 

 släktets arter, 30 — 150 f. Arten når utmed Brit, öarna och Frankrike in i Medel- 

 havet (teste Reibisch) och är således övervägande boreal och atlantisk-mediterran. 



12. Harpinia crenulata Boeck. 

 St. 51 1 ex. 



Arten anges av Meinert från några lokaler i Skagerack och Kattegatt, söderut 

 till mellan Anholt och Gilleleje, anträffad i enstaka ex. Det enda ex. jag sett av 

 denna lätt igenkänliga form erhölls i norra delen av Öresund, väster om Viken, 

 25 m., lcrbotten. 



Utbredning: Norge, tills. m. föreg., syd- och västkusten samt Tromsö; längs 

 Brit. öarna och Frankrike ned i Biskayabukten, 950 m., (Stebbing); Medelhavet, 

 (Chevreux 1900). Arten är således boreal och atlantisk-mediterran. 



