26 Wilhelm Björck 



(Chevreux); Medelhavet och Adriatiska havet, Arten är således boreal och atlantisk- 

 mediterran l . 



37. Melita obtusata (Montagu). 

 Syn.: Gammanis maculatns Lillj. 

 St. 25 11 ex., st. 39 7 ex., st. 45 1 ex., st. 46 1 ex., st. 51 16 ex., st. 53 a 4 ex. 



Denna art, om vilken Meinert anger, att den »sandsynligvis snylter paa 

 Asterias», går genom Skagerack och Kattegatt, där den uppträder spridd över 

 hela området, ned i Öresund, »sparsomt», Issefjord och St. Bält. I Öresund, där 

 den är en icke sällsynt form å de större djupen, växlande botten, — den ersätter 

 här föregående art — når arten sin sydgräns vid Landskrona —Vedbaeklinjen. 



Utbredning: Bohuslän (Bruzelius); Norges syd- och västkust; Brit. öarna; längs 

 Västeuropa till Azorerna och Afrikas västkust (Chevreux). Arten är således en bo- 

 real och atlantisk form, som förekommer under växlande djup- och bottenförhål- 

 landen (0—180 m., oftast 10—30 m., Reibisoh). 



38. Melita dentata (Kröyer). 



St. 46 1 ex.. st. 51 2 ex., st. 52 9 ex., st. 53 a 1 ex. 



Meinert anger denna art från södra Kattegatt, norra Öresund, Samsöbält och St. 

 Bält (»spredt og enkeltvis»). Arten är en djupform, som icke förekommer å min- 

 dre djup än 23 m. och föredrar mjuk botten; den går i Sundet åtminstone ned 

 mot Hälsingborg, sannolikt till Ven. 



Utbredning: Bohuslän, Gullmarfjorden, 40—60 f. (Bruzelius); Norge från 

 Karmö norrut till Ostfiumarken, 10 — 50 f.; Barents hav, Vita havet; Spetsbergen; 

 V. Grönland (till 77°3o'); Amerikas ostkust, från Labrador till New Scotland; västkusten; 

 Puget Sound (Walker). Sydgränsen nås i Nordsjön och vid Brit. öarna. Arten 

 är sålunda en arktisk och boreal form. 



39. Msera lovéni (Bruzelius). 



St. 15 el. 18 2 ex., st. 29 1 ex., st. 31 4 ex., st. 35 och 37 2 ex., et. 38 1 ex , 

 st, 39 3 ex., st. 51 1 ex. 



Denna art, som av Meinert uppges förekomma i östra Kattegatt (»spredt og 

 enkeltvis») söderut till Hellebaek, och som av Lönnberg erhållits ungefär vid- vår 



1 Såväl Meinert som Sars angiva arten för Bohuslän, åtminstone den senare med Bruze- 

 lius som källa. Detta torde bero på något förbiseende, då B. uttryckligen (s. 57) säger: »Denna art 

 liar hittills icke blivit anträffad på något annat ställe vid våra kuster än uti Öresund.» Zaddach 

 betraktar Öresund som en del av Bottniska viken! (s. 35). 



