32 



Wilhelm Björck 



tennappendix, en annan form å andra gnatopodparet. Utan att bestämt avgöra, 

 om verkligen skiljaktiga arter här föreligga, vill jag dock framhålla, att de av mig 

 erhållna ex. samtliga åtminstone i gnatopodntvecklingen (antennerna saknades å fler- 

 talet) överensstämma med K. hunteri, sådan den beskrivits av Sp. Bate och nu 

 senast av Reibisch. 



Arten förekommer i Skagerack och östra Kattegatt, varifrån den enligt Meinert 

 går upp i Sundet till Heilebeek. Sydgränsen nås dock först vid Ven. Arten har 

 erhållits å 13 — 30 m. sandblandad lera och alger, där den bygger rör av botten- 

 materialet. 



Utbredning : Norge, västkusten (sällsynt?); Brit. öarna, Nordsjön (Doggersbank). 

 Arten är, såvitt man nu kan bedöma, rent boreal. 



54. Oorophium grossipes. (Linné). 



Syn.: C. volutator (Pall). 



C. longicorne (Fabr.) 



För littoralregionens övre del — den långgrunda sandstranden — utgör denna art 

 ett verkligt karaktärsdjur inom hela det undersökta området, liksom fallet är t. ex. 

 i Gullmarfjorden. Som speciella lokaler kunna nämnas Barsebäck, inre hamnen 

 samt Gräsrännan. 



Utbredning : Östersjön upp i Bottniska viken, Kattegatt, Skagerack; Norges 

 syd- och västkust. Längs Europas västkust in i Medelhavet och Adriatiska havet. 

 En boreal och atlantisk-mediterran form. 



55. Corophium crassicorne Bruzelius. 



St. 8 3 ex., st. 38 3 ex., st. 41 8 ex. 



Mindre utpräglad grundvattensform än föregående, men i likhet med denna 

 inskränkt till littoralregionen, vars sandbotten, möjligen även Zosteraområden, ned 

 till 20 m., den bebor. Den har anträffats söderut till strax norr om Barsebäck — 

 Meinert anger gränsen »mellan Hven og Taarbaek» —, men då arten går genom 

 Balterna långt in i Östersjön till norr om Bornholm, är det sannolikt, att den även 

 via Sundet når dit. 



Utbredning: Kattegatt (framförallt västra delen), Bohuslän; Norge till Vadsö, 6 — 

 20 f.; Jan Mayen; Brit. öarna; längs Europas västkust åtminstone till V. Frankrike. 

 Anges också från Bosporen. Arten förekommer sålunda från arktiska och boreo- 

 arktiska ned i atlantisk-mediterrana regionen. 



56. Corophium bonelli Milne Edwards. 



St. 38 125 ex., st. 41 5 ex. 



Av denna art har Sars ej lyckats erhålla någon hanne, som han säger, 

 möjligen beroende på en inom släktet icke vanlig frånvaro av utpräglade köns- 



