42 



Wilhelm Björck 



Särskilt talrikt har arten anträffats i Öretvisten vid Kulla Gunnarstorp, Haploopsbotten, 

 33 — 42 m. Anmärkningsvärt är, att arten ej erhållits förrän under 1914, oaktat ett 

 ganska rikhaltigt cumacématerial föreligger även från föregående år. 



Utbredning : Norge söder om Lofoten, 10 — 50 f., ej så allmän som föregående; 

 Nowaja Semlja, 90 m. (Stäppers); Spetsbergen; V. och O. Grönland; Nordamerikas 

 ostkust: S:t Lawrence golf och Fundy Bai. Således en arktisk och boreal form. 



5. Eudorella emarginata (Kröyer). 



St. 46 10 ex., st. 52 talrika ex. (däribland ett. par csV). 



Arten har en vidsträckt utbredning i våra hav. Meinert rubricerar den som 

 en av våra allmännaste cumacéer, som förekommer i Skagerack, östra och södra 

 Kattegatt och som därjämte går in i St. Bält till Sprogö samt i Öresund ungefär 

 till Ven. Den batymetriska utbredningen anges till 13—30 f., samt i södra delarna 

 av utbredningsområdet 10 — 15 f., med botten i regel av slik, med eller utan sand 

 och grus (Hansen). I Öresund har den av oss blott iakttagits i norra delen, 23 — 40 

 m., dar den är allmän å lerbotten med inblandning av sand. Även vid norska 

 kusten är arten en av de allmännast förekommande ända upp till Vadsö. 



Utbredning: Nordsjön, Brit. öarna (kusten av Northumberland och Irländska 

 sjön). Nordamerikas ostkust från Labrador till Cap Cod (Calman); V. Grönland 

 till 71°; V., N. och O. Spetsbergen; Karahavet; Sibiriska ishavet. Arten är således 

 arktisk och boreal, nående ganska betydande djup, 772 m. 



6. Eudorella truncatula (Sp. Bate) 1 . 

 St. 25 2 ex., st, 35 och 37 17 ex., st, 38 3 ex., st. 41 10 ex., st. 46 20 ex., st. 52 talrika. 



Tillsammans med föregående uppträder denna art icke sällsynt söderut till 

 området Landskrona — Ven. Den synes emellertid även förekomma å mindre djup, 

 i det den erhållits även inom undre littoralregionen (st. 38), 16 — 17 m. 



Utbredning: Östra Kattegatt, varifrån den fortsätter nedåt ett gott stycke i St. 

 och L. Bält; Skagerack; Norge till Lofoten, 6—30 f., Ostfinmarken, enstaka (Nor- 

 man 1902); längs Västeuropa; Medelhavet, Amerikas ostkust: från Cap Cod till Cap 

 Hatteras (Calman). Arten är således boreal och atlantisk-mediterran. 



1 Saks har å tavla XXIX angivit endast 1 borst å uropodens andra led hos hannen, i mot- 

 sats till det hus medelhavsexemplaren förefintliga antalet 5 (anmärkt av Stebbing, 1913 s. 81). 

 Samtliga undersökta hannar från Öresund överensstämma i detta hänseende med medelhavs- 

 exemplaren. 



