44 



Wilhelm Björck 



är angiven för nära nog alla det arktiska områdets olika delar, t. ex. O. Grönland upp 

 till 76°. n. br.; Amerika från Labrador söderut till Cap Cod (Calman). N. och V. 

 Spetsbergen; Sibiriska ishavet. Den anföres också från Stilla bavet norr om Puget 

 Sound. Även den batymetriska utbredningen är omfattande, 9 — 1222 ra. Därest 

 icke artens utbredningsbild inom skandinaviska havsgebit kulle i alltför hög grad 

 förändras genom framtida undersökningar, uppvisar denna högarktiska och boreala 

 form en liknande kvantitativ diskontinuitet, som anmärkes som möjlig ifråga om den 

 i mycket överensstämmande Miditheimysis mixta (Lillj.) . 



8. Diastylis lucifera (Kröykr). 



St. 25 5 ex., st. 31 2 ex., st. 35 och 37 1 ex., st. 39 1 ex., st. 42 1 ex., st. 46 8 ex., st. 49 2_ex., 

 st. 50 54 ex., st. 51 2 ex., st. 52 17 ex. 



Arten är förut känd endast från norra Öresund, där den vid Hellebœk uppges 

 förekomma allmänt. Som framgår av fyndortsförteckningen uppträder arten kon- 

 stant söderut till linjen Landskrona — Vedbsek å djupare lokaler, 23 — 52 m., oftast 

 lerbotten. Under juli månad ha såväl hannar som äggbärande honor anträffats. 

 Arten förekommer allmänt i Skagerack samt östra och södra Kattegatt, varifrån den 

 intränger genom Stora Bält. 



Utbredning: Norge till Vadsö, mycket allmän, 20 — 50 f.; _ ordsjön, Brit. öarna; 

 Nordamerikas ostkust, s. om Labrador till Gulf of Maine. Arten är således boreo- 

 arktisk och boreal. 



9. Diastylis tumida (Lilljeborg). 

 St. 46 1 ex. 



Denna av Lilljeborg från Kullen beskrivna art, som blott några få gånger 

 erhållits i östra Kattegatt, från Fladen till Öresunds mynning, har endast iakttagits 

 i 1 ex. å st. 46, ehuru den möjligen går till Ven. 



Utbredning: Norge, söder om Lofoten, 30 — 300 f.; Brit. öarna (nordöstra Eng- 

 land), 37—942 m. En rent boreal djupvattensform. 



10. Brachydiastylis resima (Kröter). 

 St. 52 3 ex. 



I enstaka exemplar har denna art anträffats såväl i Skagerack som östra 

 Kattegatt, söderut till linjen- Kullen — Hesselö (Meinert, Hansen). Den enda lokal, 

 varifrån den av oss erhållits, är st. 52, 23 — 25 m., sandblandad lera med skal. 



Utbredning : Norge: Ostrinmarken mycket allmän, väst- och sydkusten, 6 — 20 

 f.; Karahavet; Spetsbergen; S. och O. Grönland till 70° 27'; Baffin Bay samt Nordame- 

 rikas ostkust (lat. 45° 04'). Arten tränger således från arktiska regionen in i boreala, 

 där den inom Nordsjöområdet erhållits vid Shetland samt i Irländska sjön (Gilson). 



