46 



Wilhelm Björck 



14. Oampylaspis costata G. O. Sars. 



St. 46 1 ex., st. 52 1 ex. 



Först helt nyligen har denna art införlivats med vår fauna, funnen å två lo- 

 kaler: Skagerack, 220 f. samt Kattegatt öster om Läsö, 30 f. (H. J. Hansen). De 

 ovannämnda fyndlokalerna ge vid handeu, att arten, ehuru tvivelsutan sällsynt, 

 förekommer vida längre söderut, åtminstone till Sofiero, 23 — 40 m., lerbotten. 



Utbredning: Norge till Vadsö, 30 — 100 f.; Nordsjön (Helgoland) och Brit. öarna 

 (Skottlands västkust); 38 — 274 m. (Stebbing). Arten är sålunda en väsentligen boreal, 

 sublittoral form. 



Av de inom området anträffade 14 arterna äro 3 förut ej angivna för någon 

 del av Öresund, nämligen: Brachydiastylis resima, Leptosfylis villosa, Campylaspis 

 costata. En vidsträcktare utbredning, än vad som framgick av tidigare uppgifter, 

 ha följande 6 arter: Lamprops fasciata, Leucon nasicoides, Diastylis lucifera, D. 

 tumida, Pseudocuma longicornis och Campylaspis mbicunda. 



Ej anträffade, ehuru av H. J. Hansen angivna för Öresund, äro: Leptostylis 

 ampullacea (Lillj.), Horubœk och Hellebaek samt troligen Diastylis rostrata (Goodsir), 

 sällsynt till Hellebtek. 



Euphausiacea. 



Ehuru utvecklade individer av till denna grupp hörande former aldrig an- 

 träffats, ha vid flera tillfällen ungdomsstadier erhållits planktoniskt, vilka icke kunnat 

 säkert bestämmas. Sannolikt tillhöra de emellertid Thysanoëssa inermis (Kr.), en art 

 med vidsträckt utbredning, tidigare ej veterligt känd från Sundet, men väl från 

 St. Bält. 



Mysidacea. 



1. Erythrops erythrophthalma (Göks). 



Syn.: E. goësii G. O. Sars. 

 St. 46 1 ex. 



Det var ganska överraskande, att erhålla denna art i Oretvisten, 37 — 40m., då 

 den är en utpräglad djupvattensform, som endast sällan iakttagits i Kattegatt 

 (Trindelen, 18 — 30 f.) och Skagerack, 8ô f., (H. J. Hansen). I Gullmarfjordens dju- 

 pare delar har jag träffat arten i betydande antal tillsammans med E. serrafa 

 G. O. Sars. 



Utbredning : Norge till Ostfinmarken; österut till Karahavet; Jan Mayen; V. och 

 N. Spetsbergen; Västgrönland till 70° 30'; Amerikas ostkust: Massachusetts Bay; syd- 

 gränsen nås inom Nordsjöområdet samt vid Brit. öarna (Firth og Forth), (se vidare 

 Stäppers s. 131 — 132). Arten är sålunda arktisk och boreal. 



