Biologisk-faunistiska undersökningar av Öresund 53 



fall icke översteg 40 m., lerbotten. Förekomsten av P. borealis så långt söderut 

 bekräftades ytterligare under sommarexpeditionen li»14, i det att därunder en hanne 

 erhölls å den 50 m. djupa stationen vid Landskrona. 



Utbredning: Norge till Ostfin marken; Mur mankusten, Barents hav; Karahavet; 

 Spetsbergen utom nord- och östligaste delarna; V. Grönland till 70°42', O. Grön- 

 land söder om 65°37'; Nordamerikas ostkust från Nova Scotia till ungefär Cap Cod. 

 Norra Stilla oceanen söderut till 46° n. br. Sydgränsen inom Nordsjöområdet, där 

 arten erhållits sällsynt ä södra delen av Doggersbank, 40 m. (Wedemeyer), samt 

 i Öresund. Arten är väsentligen boreoarktisk och boreal och träffas i regel i vatten 

 med positiv temperatur (H. J. Hansen). 



3. Pandalina brevirostis (Rathke). 



St, 27 1 ex., st. 35 och 37 1 ex., st, 39 5 ex., st. 46 6 ex., st. 49 17 ex., st. 50 3 ex., 

 st. 51 3 ex., st. 52 10 ex. 



Arten, som i södra Kattegatt icke är sällsynt, har förut ej anträffats i Sundet 

 söder om Hellebsek. Den förekommer där regelbundet söderut till mellan Ven och 

 Landskrona, 17—42 m., lera med eller utan algvegetation. 



Utbredning: Skagerack; Norge till Malangen; Barents hav, 192 f. (Hoek, teste 

 H. J. Hansen); runt Brit. öarna och längs Västeuropa till Medelhavet och Adriatiska 

 havet. Bortsett från det isolerade fyndet å lokalen i Barents hav, där dock bot- 

 tentemp. var positiv, förekommer arten endast inom boreala och atlantisk-mediter- 

 rana regionen. 



4. Spirontocaris gaimardi (Milne Edwards). 



St. 3 3 ex., st. 7 1 ex., st. 13 30 ex., st, 12 och 13 1 ex., st. 16 1 ex., st. 18 och 20 2 ex., 

 st. 22 20 ex., st. 31 2 ex., st. 35 och 37 2 ex., st. 38 6 ex., st. 39 1 ex., st 41 12 ex., st. 42 7 ex., 

 st. 44 2 ex., st, 46 10 ex., st. 49 55 ex., st. 51 1 ex. 



Denna art är inom undre littoral- och sublittoralregionen i området norr om 

 Barsebäck en av de allmännaste dekapoderna och förekommer å mycket växlande 

 botten, framförallt lera med alger. 



Utbredning: Östersjön (Kielerbucht), Balterna, Kattegatt, Skagerack; Norge, 

 till Ostfinmarken. Inom arktiska och boreoarktiska områden en mycket vidsträckt 

 utbredning; V. och O. Grönland till 78°17' och 77°35' resp.; österut till Karahavet; 

 längs Nordamerikas ostkust från Labrador till Cap Cod. Även Berings hav och 

 norra Stilla havet, där den vid Amerikas västkust når söderut till 57° n. br. Inom 

 östra Atlanten ligger sydgränsen vid Skottland, Firth of Clyde och Firth of Forth, 

 samt Kielerbukten. Arten når således från högarktiska områden den boreala regio- 

 nens sydgräns. 



