Верхне-камевноугольныя брахюподы Урала и Тимана. 



9 



зігіаіосозіаіа Сох, Ргосіисіиз рипсіаіиз Магі., Сапіпга Ропзсіаіеі Кеуз., Сапіпіа 

 ВиргесЫі 8іиск., СатроркуШст ШЫііпі 81;иск. и 8угіпдорога рагаііеіа ЕізсЬ.; нѣ- 

 которые слои сплошь состоять изъ послѣдняго коралла. 



С\а — свѣтлосѣрый доломитовый известнякъ съ 8рігі/ег Магсоиі "ѴѴаа^., Сатаго- 

 ркогіа зеііа Киі., Ргосіисіиз іп/Шиз Мс. СЪезпеу, Есітопсііа азріпѵаДепзіз Меек, 

 Рзеа&отопоііз рзеисіоггнііаііз тіЬі и массой одиночныхъ коралловъ (Сапіпіа Ьопзсіаіег 

 Кеуз.). 



Какъ въ контактѣ съ серицитовыми сланцами, такъ и на другомъ крылѣ, непо- 

 средственно на головахъ размытыхъ девонскихъ сланцевъ, залегаютъ бѣлые, рыхлые 

 известняки, переполненные стеблями морскихъ лилій и иглами Агскаеосиіагіз и содер- 

 жащее Зрігі^ег тозаиепзіз Різсп. Очевидно, СІ, С\Ъ и С\а представляютъ горизонты, 

 соотвѣтствующіе приведеннымъ подъ тѣми же буквенными обозначеніями въ предыдущихъ 

 разрѣзахъ, а бѣлые, рыхлые известняки должны быть отнесены къ среднему отдѣлу С 2 . 



Приведенныхъ разрѣзовъ достаточно, чтобы показать, каковъ составъ верхне-ка- 

 менноугольнаго отдѣла Тимана, и съ какимъ постоянствомъ этотъ составъ удерживается 

 на всемъ огромномъ протяженіи отъ берега Чешской губы до истоковъ Ижмы и Вы- 

 чегды. Сопоставляя эти разрѣзы, а также наблюдаемые по Еедвѣ, Ухтѣ, РІжмѣ и верх- 

 ней Вычегдѣ, мы можемъ дать слѣдующую схему подраздѣленія верхняго каменно- 

 угольнаго отдѣла Тимана, начиная съ верхнихъ его горизонтовъ: 



С\ — красноватый, свѣтлосѣрый и бѣловатый известняки, а также свѣтлосѣрый доло- 

 мить съ прослойками и отдѣльными стяженіями кремня. Изъ брахіоподъ въ этомъ горизонтѣ 

 встрѣчены: Віеіазта МоеМегі тіЬі, Р. еіопдаіит 8 с Ы о I Ь . , I). рігса КиЦ I). сІиЪіит 

 тіЬі, Р. іітапісит нііді, Шіоікугіз писіеоіиз Киі., Вкупскопеііа ІІо^тапі Кгоі., 

 Ркупскорога Шкіііпі тіііі, Сатагоріюгіа сггшепа МаіЧ., С. тиіаЪШз тіііі, С. Киіог- 

 дае тіпі, 8рігі{егіпа сгізіаіа 8сп1оіЬ., 8рігі/еге11а Загапае Ѵегп., 8р. 8аШг'ь тіЬі, 

 8рігфѵ саѵпегаіиз Мог*,., 8р. сопАог й'ОгЬ., 8р. /азсідег Кеуз., Ееіісиіагіа Ііпеаіа 

 Магі., РегЬуіа дгапсііз ЛѴаа^., Меекеііа іітапіса тіііі, Скопеіез ігарегоіоіаііз ^аа^.. 

 Ск. ѵагіоЫа сГОгЪ., Ск. дгапиЩега Сеіп., Ск. Ііетіпді Ноту?. Ргаи., Ск. ига- 

 Пса Моеіі., Ск. іітапіса тіпі, Ргойисіиз ОгиепегѵаМіі Кгоі., Рг. аЦ['. Реріауг Ѵегп., 

 Рг. іп-рЫиз Мс. СЬезпеу, Рг. рзеийоасиІеМиз Кгоі., Рг. ШЪегсиІаіиз Моеіі., Рг. 

 ргаерегтісиз тіпі, Рг. ігдіпае 8іиск., Рг. Сога сГОгЪ., Рг. Ыпеаіиз ЛѴаа^., Рг. 

 Зскгепкі 8іиск., Рг. іепиізігіаЬиз Ѵет., Рг. КопгпсЫ Ѵегп., Ргосі. {'азсіаіиз Киі., 

 Рг. таттаіиз Кеуз., Рг. роггесіиз Киі., Рг. іітапісиз 8іиск., Магдіпііега игаііса 

 тіЬі, Магд. іпѵоіиіа тіЫ, Магд. іуріса ЛУаа§. ѵаг. зеріепігіопаііз тіЬі. 



Изъ этого же горизонта описаны А. А. Штукенбергомъ нижеслѣдующіе ко- 

 раллы и мшанки: 



Аиіорога тасгозіоша ГізсЬ., ВуЪоъѵзЫеТІа ЫЪкйа Кеуз., Сапіпіа Ьопзйаіег Кеуз., 

 Сатроркуііит Зскгепкі 8іиск., Тітапіа ЗсктісШ 8іиск., Реіаіахгз гпсіідае 81; и с к., 

 Р. Ытапісиз 8ѣиск., СагсіпорЪуІІит іпЛгдае 8і;иск., Оеіпіѣеііа сгазза Ьопзсі., О. 



Труды Геол. Кои. Т. XVI. № 2. 



2 



