Верхне-камепноуго.тьныя брахіоподы Урала и Тимана. 



115 



отличается устропствомъ синуса и возвышепія, характеромъ складокъ и раздѣляющихъ 

 ихъ бороздъ, устройствомъ агеа съ узкимъ отверстіемъ и ушками на замочныхъ углахъ, 

 а также чрезвычайно мелкой точечной структурой. Скульптура 8р. НЫзар^еІі состоитъ 

 изъ тончайшихъ знаковъ наростанія, существенно иныхъ, чѣмъ рѣзкая концентриче- 

 ская скульптура у 8р. гпзсиіріа и 8р. отаіа. Кромѣ этого, у 8р. іпзсиіріа замочный 

 край равенъ наибольшей ширинѣ раковины, между тѣмъ какъ у 8р. Ноішр/еіі на 

 всѣхъ имѣющихся экземплярахъ онъ замѣтно короче. 



Въ моихъ рукахъ находятся многочисленные экземпляры 8р. Лоітр/еіі, найденные 

 въ швагериновомъ известнякѣ по Симу (Казарменскій камень, Гремячій ключъ и 

 Сикъ-Такты) и въ с. Тастубѣ. 



III. Группа Зрігііегіпа сгізіаіа ЗсиІоЬЬ. 



4 8рт/"егта сгізіаіа 8сЫоіЬеіш. 



Табл. XXXVII, фиг. 1—2. 



1816- ТегеЪгаіиШез сгізіаіиз 8сЫот,Ьеіш. Оепкзсііг. Акай. А. \Ѵізз. т Мйпспеп, р. 28, рі. I, п^. 3. 

 1850. Тгідопоігеіа сгізіаіа Кіп^'. Вгігізіі Регтіап Гоззііз, р. 127, рі. VIII, %. 9—14. 

 1858. 8рігі/"егта сгізШа Баѵісізоп. ВгШзЬ Регтіап Вгасіііоросіа, р. 17, рі. I, %. 37—40, 45, 46, рі. II, 

 й§. 43-45. 



1858. Брігірегіпа сгізіаіа ѵаг. осіорііеаіа Баѵісізоп. ВгііізЬ сагЬопіГегонз ВгасЫоросІа, р. 38, рі. VII, 

 %. 37—47. 



1863. Зрігі/егіпа сгіз(аіа=8р. осіоріісаіа ОаѵЫзоп. Аррепйіх іо Йіе СагЪопііегоиз апД Регтіап Мопо- 



§гарЬз, р. 267, рі. ЫѴ, й§. 10—13. 

 1862. Зрігірег сгізіаіиз Рікіогзку. О геолог, знач. Солигал. извести. Виіі. (I. 1. 8ос. Ітр. сіез Хаі. йе 



Мозсои. № 4, р. 50, рі. X, %. 3. 

 1868. 8рігі{ег сгізШиз Ооіо-ѵѵкіпзку. О пермск. формацін. Мат. д. геол. Россіп. Т. I, стр. 364, табл. II, 



фиг. 25—27. 



1876. Зрігііег сгізіаіиз ТгаиізсІіоЫ. Біе КаІкЬг. ѵоп МіаізсЬко^о, р. 353, рі. XXXV, п§. 5. 

 1883. Врігііегіпи сгізіпіа \Ѵаа§еп. йаИ-Капде Гоззііз. Ргосіисіиз-Ьігаезіоііе. Вгаспіорогіа, р. 499, рі. ХЫХ, 

 Й§. 3-7. 



Остальную синонимику см. Ваагень, 1. с. 



Уральскій и тиманскій матеріалъ не отличается обиліемъ и состоитъ по большей 

 части изъ разрозненныхъ брюшныхъ и спинныхъ створокъ. Тѣмъ не менѣе общее 

 очертаніе этихъ створокъ, характеръ макушки и агеа брюшной створки, рѣзкія складки 

 обѣихъ створокъ, раздѣленныя промежутками, ширина которыхъ равна ширинѣ скла- 

 докъ, ширина синуса, не превышающая ширпну складки и отдѣляющаго ее отъ со- 

 седней складки промежутка, а также рѣзкая концентрическая скульптура и характеръ 

 грубой точечной структуры — все это вполнѣ сходствуетъ съ описанными Давидсономъ 

 и еще ближе съ индійскими образцами, описанными Ваагеномъ. 



Какъ я сказалъ выше, на Уралѣ 8р. сгізШа 8с1і1оІ1і. представляетъ форму, 

 относительно рѣдкую, и въ описываемыхъ коллекціяхъ находятся экземпляры, встрѣ- 

 ченные по Симу (Казарменскій камень, Улу-Тау), по р. Ашѣ (въ 2 ! / 2 вер. выше 



