Tomáše Stítnéhu rczmlmvy náboiné. ' 673 
bylo-liby mi ukázáno, ež bych kde pocliybil, dal bych se rád nawesli prawdè. Proto/, wždv 
řku ku oprawení kostelniemu: poddáwáni sè. Ale ne by lecktos chtěl mé súditi a mé ieči 
jinak je bera než já miením. A wy mé dietky podte a slyšte mé, bázniť boží wás uciti budu. 
Celá kniha zawirá 69 kapitol, jichž 25 na pergamenu psáno s udáním krátkým obsahu, 
jako: 1) Co jest bulí; 2) kterak skr/.e boha wšeliká wéc a bez něho nic jest učiněno, a 
což jest bůh, kudy nejbliž к poznání jeho přijíti. 3) Kterak bůh není toliko na jednom 
mislé, ale vvšudy, a že lidé wíce milují tmu než swètlo. 4) Po ttweré wéci móž poznán bVti 
bůh: dliihost, širokost, w^sost, hlubokost. 5) Wypisuje tuto člweru wéc t. dlúbost = wéènost ; 
širokost = milost boží; wýsost = moc jeho nestihnutá; hlubokost= maudrost. 6) Kterakli jsú 
mnozí mudrci byli poznali boha, ale w swém rozumu doufajíc nezstali \v tom. 1) Kterak 
bvchom nejsnáze mohli piijíli ku poznání vvelebnosti boží, a kterak troje wéc nesřejmá jest 
w bohu : moc, múdrost a dobrota. A tú trojí wécí wšecky bůh řidí. 8) Co a kterak skrze 
swú moc činí. 9) Kterak jeho múdrost máme znamenati o stwoření božím. 10) Co jest kde 
a kterak múdrost boží swél a což w ném jest, zpořídila, ustawila, a zwlášté o planetách ne- 
beských a o dewíti kruzích. 11) O čtwerém hnutí u wécech stwořených. [«) Z místa na 
místo, ß) když píibýwá neb ubýwá néčelio , když hvne , y'j když s radosti zwííe táhne se 
к onomu neb к onomu , d) ježto w rozumu činí proměnu.] 12) Co každá wéc stwořená jest 
sama w sobé a jiné wéci, jako co jest forma, a co qualitas. [Formu nazwal postawu, qualitas 
neuměl píeložiti : Hrubý z .lel. klade: jakost.] 13) Kterak wšecko stwoření boží dobrotu 
ukazuje, a kterak čtwerým činem užitek máme slwořených wécí. [я) Některé wéci jsú tak 
potřebný, ež bychom nemohli bez nich b}' ti : b) některé jsú nám к pohodě, k. p. wíno, c) ně- 
které, w nichž i pohody nehledáme, k. p. z nowé bílé číše piti; d) některé i nadto wzácné 
k. p. к pití drahá stříbrníce, zlatíce.] 14) O jednotě božské. 15 — 16) Bůh neproměnn}' jest 
ani místem, ani postawau, ani časem. П) Kterak bůh nic neželé, což dopustí эс. 18) Kterak 
opět trojím činem jest proměna w poznání lidském, jenž jí w bohu není. 19 — 21) O trojici 
swaté. 22) Kterak jest toliko svn boží . . přijal člowéčenslwí эс. 23) Kterak múdrost boží 
má by ti wíce milowána sama w sobě, nežli ta wěc, skrze niž jest udělána. 24) Kterak mysl 
naše díwajíc se stwoření, má powstati z toho к swému stwořiteli, a ne welnúti milostí mimo 
něj к stwoření. 25) O třech dnech duchownich a wnitřních co znamenají , t. bázeíi boží, 
prawdu a milost swatú. 
Ostatní kapitoly od 26 až do 96 na papíře psané nemají nadepsaného obsahu. Jedná 
se pak w nich : O poznání boha, jako ohlawení již řečeného k. 26. Dítky táži se o andě- 
léch, pak proč jest bóh stwořil swět, když jest nebylo jemu třeba swéta? Tak jest se jemu 
shbilOj aby to učinil nékdy, jehož jest nebylo dříwe, k. 27. Co jsau andělé, kteraké zřízení 
andělůw. [Tu wyčítá dewatero kůrů angelsk>'ch : u) nejvvyšši, kteří wždy kwasíc a hodujic 
s bohem chwálí jej a jiné rozchutnáwaji ; b) skrze něž jde swěllo poznaní a umění wšelikého 
к jiným; c) skrze něž bůh súdy wydáwá, co, kdy, proč, neb kde má býti ; d] páni лѵ krá- 
lowstwí, к jichž wůli prwní pod nimi moc swú wywodí skrze ty, ježto sú, e) w pátém kóru, 
mocně rukú i mečem zlost zlých duchów trápící, aby ne tolik škodili, jelikož by chlěU. A 
to sú li tří kůrowé, čtwrtý, pátý a /] šestý, w té prostřední hierarchii ; g) sedmý kůr, skrze 
