678 Rozbor staročeské literatury. J. Jungmann: 
Oditvnd radost 227. t. diwná, podiwná, 
Odwláciti jKikiiní, diíTerre. 128. 
Mají kwasy s tak ccheivnými a weselvnii, ježtoť jim newoní náboženstwí a wèci du- 
cliowní. ni. Rad. chivPjí se, cf. ochvviti, wzochvviti, rozochwiti, wzochwowati, w starých žal- 
tářech = agilis, petulans. 
' ' Abychom se zdejší marností neckojili, a к s\vému se spasení táhli. 70., t. nespokojili. 
Onl = {\.. on, že) = jenž. Počest ta od nás na bůh sluší, onž jest a od néhož nám 
jde wše naše dobré. 56. 
"Widèl jsem Satana jako blesk z nebe padnúce (acc. mas.) 204. 
Žádost mleti táhne mysl jako na pádle. 1У7. (r. pnu). 
Ež plň wrúci milostí. 3b. Od té swaté jílujíce milosti. 98., flammen. 
Angele pldpclí milostí boží. 97., t. plápolají. 
Počest ta od nás na bůh slušie, 56; dítky w počest mějte w srdcích boha. 12., t. ctěte. 
Pcdítíwá к dobrému a ponúká. 130. (bono sensu). 
Ďábel Ewu podtrhl. 115., t. ošidil, podwedl. 
Tak s rozumem niysliti o stwoření pochop jest a piístiipek boží welebnost poznáwati. 
29. Ansprung u, Antritt, h) Wše bylo účastno dobroty jeho, wšak každé podlé pochopu 
swého. 117., Fassungskraft. 
Budeli čemu dána pochotnosl která, pcchotné bude, leč к iistóm, leč к uchu, leč 
к nosu, leč к dotčení to přísluší; a pakli nepochotnost, tehdy nepochotné (= příjemnost, An- 
nehmlichkeit) 42. Toho dobrého móž uděliti к rozkoši a ku pcchctnosti, 89. 
Pořad = Ordnung. W němž není pořadu ijednoho. 13. 
Pcsolný = rohoinýj , podrobený (r. socha, fig. část země robotné; ita hodiedum, rus, 
posošný lid, t. robotný). Trop. Posošnost к hříchu. 125. Bůh není té posošnosti, by mohla 
která jemu proměna přijíti. 48. Tělo к hříchům posošno. 179. 
Pakli jste se w čem pohredili, učisťte to. 16. pomazali, znečistili. 
To ty wědí, ježto je to poltjkuje. 114. trifft, stösst. Strpěti protiwenstwí, ježto na té 
cestě potykují. 188. woran stossen. S prawdau se minauti chtieti, a wšudy se s ní potýkati. 
13. begegnen, anstossen. 
Clowěk ďáblem pieluzen, 121. (cf lauditi.) 
Tiše, neprchawê, nepurnê swú newinu ukázati. 214., t. neprchle, ne zpurně. 
Prchlawým hněwem hřešiti. 1 64. Aby ncprchal w hněwu. ib. jähzornig seyn. 
РлѴ/ша^Ш = opprimere. Když se budy boří, lépe z nich utéci, než dáti se jim při- 
kwatiti, 153. (r. chwaliti ch in к mutando.) 
Přinoíujíc к nám dary jeho milosti. 97. Kwietie domůw přinoSuje г lauky. 75. 
(= přinášeli; rarior forma.) 
Kristus sbožie připcdcbnal к trní, 148. t. přirownal. 
Tak nám připósobil (Kristus) králowstwo, jakož jemu připčscbil otec jeho. 122. (zje- 
dnal, dal.) 
