C84 
Rczbcr staročeské literatury. TVáclaw Hanka: 
uwedeme a sice: »0 Kyniiezerowi a nevvoli od něho bralDím cinèné po tato dwe léta, Prw 
než další newole mezi Kvrmezereni a brairími psáti budu, krátce znamenám o Kyrmezerowi 
co jest za èlowèka. Jest rodem z BanskVch měst, tuším z Kremnice. W školácb mladý 
wèk ztráwil. W škole Strážnické byl nčkolik let rektorem, potom písařem městském. Tu 
se potom přiženil к wdowč jedné, jejíž prwní muž slaul Zřídil, a on po ženě také tak jme- 
nowárí bvl, dokud w Strážnici bvl a šeíikowal. Nebo wzaw po té Zřídilce statku za nékolik 
sel, i nechtěl písařem b}'ti. Potom ten statek wšechen utratil, tak že se ledwa měl пае 
z Strážnice wvstěliowati. Ještě než umřela žena, ztratil se na chwili a šel na kněžstwí do 
Krakowa (dole připsáno: když Ridilka umřela, tedy po ní jinau wzal ženu, a za té šel na 
kněžstwí.) Po nawrácení tajil se wie než ctwrt léta s kněžslwím. Když potom žena umřela, 
prodal dum a obrátil se do Těšína, tam ncjprw bvl farářem. Potom w Cernéhoře za pana 
Albrechta z Bozkowic, jehož i pochowal i kázaní nad ním učinil. Odtud se dostal za faráie 
do Ostrowa, a když umřel w Brodě kněz Benedikt, dán na jeho místo ode Pána tento Pawel 
Kvimezer léta ІЫЬ o swalém Jiří. Dostaw se tu dělal leccos jako pan děkan, kněží swé 
к sobě swoláwal, řády ustawowal, čehož něco teď poznamenáno. « Potud spráwa z ruko- 
pisu, ostatní, z dalšího jednám sebráno. — Zde se wší mocí usilowati nepřestáwal, ahv se 
zdejší Brodský zbor bratrsky s kostelem jeho pod obojí sjednotil, к čemuž i nedowolené 
schůzky swuláwaí, řády a kázně církewní předpisowal a welmi dotírawé i nezbedné (jak se 
rukopis wvjadřuje) dopisování starším Jednoty bratrské, zwláště pak Mistru Ezromu Rudi- 
geru i Bratru Janowi Wodičce (Akwínowi), spráwci zboru Brodského, jeji do welikých ne- 
snází s panem Jctřichem z Kunowic, pánem panstwi Brodského přiwedl, bez ustání posílal, 
a když dobrowolně sjednocení nechtěli, proti Jednotě bratrské hanliwau knihu sepsal, a wy- 
dáním ji wiibec wyhrožowal, wšak kdyby к sjednocení přiwolili, že ač na ni nemálo práce i 
nákladu w\ naložil, bv ji posekali i popáliti chtěl. INic neprospělo a kniha ta w Praze 1580 
w 500 exemplářích latině tištěna byla, a ač se morawští páni, zwlášť Bernard z Zerotína 
tomu opřeli, předce se rozšířila a Kyrmerzer různic i jiných neřádůw tropili nepřestáwal, 
pročež jej podací jeho z děkanstwí Brodského na faru Nowoweskau přeložil. *) Newelmitě 
se Kyrmezerowi chtělo do. té Nowéwsi, žena pak za ním dlauho nechtěla. Chasa o něm 
tylo Rylhmy udělala: 
Kněz Pawel Kyrmezerský, 
Rodič Kremnický neb Šťáwnický, 
W Krakowě na kněžstwí ordinowán, 
Z Brodu do Nowéwsi za faráře dán. 
*) Kyrmczerum domesticis conflicturi malis (Pelacologus) inquit. Conjunx de aüultcriü ipsuni non 
modo suspectiim liabet, verum etiam in faciem illi exprobi at. Idem Dr. Pressiiis asseril ipsam in medium forum 
taniquam l^>acchanlcm excursisse voeiferaliouibus magnis dcliortatam obuios quosq., ne ejus conciones adirenl, 
tanquarn mecchi, rui cum coca esset commercium. lu publico vis audel comparere, qui etiain pro concione 
üliam furli insimulauit. Hioc cuenit, ui in pagum relegetur, ul ipsi Pressius sufliiciatur, quem hortatus sum ad 
concordiam colendam, et is mihi splendide multa pollicetur. Haeri Kunonicius post habitům colloquium cum 
I^ar inibus nostris scuerissime ad Kyrmezerum scripsit, sileDtio ij>si sub gra^i poena indicto, et ut ехеш[>Іа (quo 
