Tři nábeienske traktáty z Ib. stcUtt. 
719 
jakožto wornému toho písma s rozumem dokazují , nebo ty wěci nejsú dobré aniž mohú 
bjřti, ale přewelmi zle.« 
Dále opět o témž pánu : »A ti paliči a mordéři prawie o sobě , že jsú wěrní kře- 
sťané, ani jsú prawí mordéři, nebo katowé menšie ukazují ukrutenstwie zločincóm nežli sú 
oni okazowali, dietkám, ženám a newinným a swatvm lidem. Jakož toho máme dówod na 
Zdeňkowi z Šternberka a pomocníciech jeho.« Pak w sedmnácté kapitole: »Jakož sú toho 
mnozí za našich časuow dokazowali, když je Zdeněk z Šternberka s swymi pomocníkv mor- 
dowal a pálil. u Psán jest trakt^k tento 1411, jakož w dewatenácté kapitole z těchto slow 
widèli jest: nINebo přijímanie pod dwojí zpuosobú jest staré naučenie a prawé, proto že jest 
sam^m Bohem wydáno, a již tomu jest let tisíc čtyři sta sedmdesát a jedno léto.a A w po- 
slední kapitole ještě opakuje (též i Kapistrana přiwodě) : »Jednak také ukrutnosti, jakož se 
jest to také za našich časuow naplnilo; nebo swrchujmenowaný papež wydal jest křiž a kletbu 
na tv jenž pod dwojí zpósobú rozdáwají a přijímají. A mnozí z duchowních i swětskvch, 
jenž se kalichu páně rubají, přijali sú ten kříž, jichžto hajtman a wuodce běse Zdeněk 
z Šternberka, a ti sú newinné a swalé lidi lúdili, jímali, mučili, šacowali, mořili, mordowali, 
pálili dietky i rodiče, muže i ženy, duchownie i swětské, a w tom sobě swé spasenie zaklá- 
dali, a to se jest stalo léta od narozenie svna božieho tisícieho ctyřsteho sedmdesátého dru- 
hého. Ach auwech kterak tito katowici jinak štiepie cierkew nežli Krystus a jeho swétí, 
ostatku Rozuměj. Z těchto a z jiných řečí zákona božieho a z swědectwie swatých jeho jest 
toho nepřemožený pówod že nerowně jest lép swátost těla božieho a krwe božie pod dwojí 
zpuosobú přijíuiati nežli pod jednú, jakož sem toho šíře w latinském spisu dowedl, položiw 
příčin šedesát, a jednu každá nebo zákonem božím anebo swědectwím otców swatých ohra- 
dil (fec.K Finis sabato in albis annorum dni 1490. 
Zwláštní zpťisoby řeči. 
Owšem žeť se také ruhači kalicha páně pře chytají, jako nekowaný osel ledu plzkého 
pokúšejíce se o to (fcc. 
Též také řiekají lidé, byli smc u pozdwihánie těla božieho, nejmenujíce krwe božit*, 
a wšak se z toho wybiera, že jsú bvli i u pozdwihánie i krwe božie. chápajiť se také i jinde 
písem, jakožto komáři oceli, zakládajíce přijímanie pod jednú zpuosobú. 
A pakli je kto zumyslu a zlostně zruší, a umřeli w tom, tak »enieli čertu podobno 
do nebe přijíli, tak nenie podobno takowému pekla ujiti. 
A protož pro naplněnie přikázanie jeho, jest nerowně lép pod dwojí zpuosobú etc. 
Událiť se kdy s protiwníky a ruhači kalicha pohádku mieU (Slrcit.) w kázaní weli- 
kočtwrtečniem. a ktož toho nečiní jest swatokradecz. 
Řeči jMislra Příbrama. 
W témž rukopisu patnáctého wěku jako »Obrana wierv proti Pikhartom« a »Dwa- 
catero příčin, že lépe jest přijímali pod dwojí než pod jednau« list 134 až do konce, totiž 
91 ♦ 
