Tli náboženské traktáty z lo. stcletí. 7*41 
že žádná vvèc nemóž jie od něho odtrhnúti, tak se jest jemu rozdíwala, že nemóž 
na jinú vvěc mile hledèti. 
tak na ni hledí majíc se nápodobně к milosti swětské w níž člowek rozmiluje ně- 
která wřc, tak po nie táží, tak ustawně o ní mysli, že na malú chwili nemóž jie popustiti 
s mysli. 
wťdúc do sebe ano nás liubcnilká netrpěliwostka porazuje, hubená škodka neb kři- 
wdička z kořen láskv wywracuje, a každé powétíie jako třsti na bahně na wšecky strany 
wichruje. A w tom se swětle poznáwá naše wehká newdéčnost a newěra zkazilost i znia- 
rilost přežalostná wšie žalosti hodna. 
tyť jeho milowanie w dobré duši nepohanie, 7ie odiwna jest wěc že jako na oheň oc. 
ani w srdci libě a utěšeně jej rozjímati, ne jest jim těžko a nemilo slyšeti. 
o to se pokusiti wiemi obyčeji liknuji, ne wiec prawím, že předewším utiekají. 
Tak jest těžko w swých se žádostech ukrotiti, anoť jednak wyskočí na duši silná žá- 
dost jako lew, někdy mstiwá jako nedwěd, nebo hltawa jako wlk, někdv lízawa a sladká 
jako štír, ale jedowata jako drak, někdy smilná jako kráwa nebo klisna neb psina, někdy 
hrda jako orlice rádaby nadewšeckv wletěla, někdy wesela a zpěwawa jako slawík a jiné 
ptactwo, někdv nečista jako swině, kteráž w blátě swé libosti wede, někdy netrpěliwa jako 
pes, někdy utrhawa jako wěžník, někdy štípawa jako hadice neb strihawka po jejiemž ušti- 
pení wšudy oteče, někdy lžiwa a Istiwa jako liška dc. 
když jest pán Bóh zemi slwoíil, to mienie že tělo tehdy эс. okrocené, krotké, liché 
a nebujawé. 
a ten zawěrně bylbv silnější nežli ten kto Iwv i nedwčdy dáwí. 
ukrutné kamenowánie, bičowánie a kyjosvánie. 
laky boj s lěbMí miewali. 
řkuť já bohu, píiwinutel mój jsi tv. 
také pudí jej pýcha aby zpupný byl proti jiným w swých wýlržciech a we wšem 
uwný, a zwiáště aby byl wšetečný nalezitel nowých wěcí u wieře nebo w jiných obyčejích 
uwny, aby staré wěci a obyčejné potupowal, ale nowé a neobyčejné aby nalezowal, a w lom 
aby chtěl widěn b}'ti a poznaň jakožto nowý učitel, pudí jej pýcha aby zwláštnost we wšech 
wěcech milowal, aby w množstwí zwláštnie byl a zwláštnosti obecný a obyčejem obecným 
neobyčeným ani lidu obecnému swolný, než wytržný a urupný, křiklawý, nadutý, sukawý, 
netrpěliwý, aby ani tresktánie přijímal hodného ani napomínanie přijímali chtěl, ani nau- 
čenie ani kde naprawenie oc. 
Sluho leni a zIosvum proč si odemne dary me wzal a jimi si netěžal. 
že najlepšie dobré swého stwořitele podkládá hubeným penězóm. 
A někdy domysli ohlúpenie, kteréž z krmě pocházie a tento břiech trápí člowěka 
pod neřádnú potřebu těla a jeho posilněme ano nebude proto ale pro labuženie nebo po- 
chutné okušowánie a líbezné w tom jedení kochánie. 
druhý weda weselé w řeči nebo dwořenstwie nebo ryčnosli, nebo kumštíky nebo 
smiešliwé chechkosti, nebo směšná přislowie a popuzawá. 
