Tři náboienské Iraktaly z ló. síchtí. 7l9 
jakožto wèrnému toho písma s rozumem dokazují , nebo ty wèci nejsú dobré aniž mohú 
by ti, ale přewelmi zle. a 
Dále opět o témž pánu : »A ti palici a mordéři prawie o sobě , že jsú wěrní kře- 
sťané, ani jsú prawí mordéři, nebo kalowé menšie ukazují ukrutenslwie zločincóm nežli sú 
oni okazowali, dietkám, ženám a newinnýra a swatym lidem. Jakož toho máme dówod na 
Zdeňkowi z Šternberka a pomocníciech jeho.« Pak w sedmnácté kapitole : »Jakoz sú toho 
mnozí za našich časuow dokazowali, když je Zdeněk z Šternberka s sw^mi pomocníky mor- 
dowal a pálil.« Psán jest trakt к tento 1471, jakož w dewatenácté kapitole z těchto slow 
widěti jest: »Nebo přijímanie pod dwojí zpuosobú jest staré naucenie a prawé, proto že jest 
samým Bohem wydáno, a již tomu jest let tisíc čtyři sta sedmdesát a jedno léto.« A w po- 
slední kapitole ještě opakuje (též i Kapistrana přiwodě) : »Jednak také ukrutnosti, jakož se 
jest to také za našich casuow n;iplnilo; nebo swrchujmenowany papež wydal jest křiž a kletbu 
na ty jenž pod dwojí zpósobú rozdáwají a přijímají. A mnozí z duchowních i swětskych, 
jenž se kalichu páně rúhají , přijali sú ten kříž, jichžto hajtman a wuodce běse Zdeněk 
z Šternberka, a ti sú newinné a swalé lidi lúdili, jímali, mučili, šacowali, mořili, mordovvali, 
pálili dietky i rodiče, muže i ženy, duchovvnie i swětské, a vv tom sobě swé spasenie zaklá- 
dali, a to se jest stalo léta od narozenie svna božieho tisícielio čtyřsteho sedmdesátého dru- 
hého. Ach auwech kterak tito katowici jinak štiepíe cierkew nežli Krystus a jeho swětí, 
ostatku rozuměj. Z těchto a z jiných řečí zákona božieho a z swědectwie swatých jeho jest 
toho nepřemožený pówod že nerowně jest lép swátost těla božieho a krwe božie pod dwojí 
zpuosobú přijímati nežli pod jednú, jakož sem loho šíře w latinském spisu dowedl, položiw 
příčin šedesát, a jednu každá nebo zákonem božím anebo swědectwím otców swatých ohra- 
dil <fcc.« Finis sabato in albis annorum dni 1490. 
Zwláštní způsoby řeči. 
Owšem žeť se také ruhači kalicha páně pře chytají, jako nekowaný osel ledu plzkého 
pokúšejíce se o to (fcc. 
Též také řiekají hdé, byli snie u pozdwihánie těla božieho, nejmenujíce krwe bužie, 
a wšak se z toho wybiera, že jsú byli i u pozdwihánie i krwe božie. chápajíť se také i jinde 
písem, jakožto komáři oceli, zakládajíce přijímanie pod jednú zpuosobú. 
A pakli je kto zumyslu a zlostné zruší, a umřeli w tom, tak nenieli čertu podobno 
do nebe přijíti, tak nenie podobno takowému pekla ujiti. 
A protož pro naplněnie přikázanie jeho, jest nerowně lép pod dwojí zpuosobú etc. 
Udáhť se kdy s protiwníky a ruhači kalicha pohádku mieti (Streit.) w kázaní weli- 
kočtwrtečniem. a ktož toho nečiní jest swatokradecz. 
Řeci Mistra Příbrama. 
"W témž rukopisu patnáctého wěku jako »Obrana wiery proti Pikhartom« a »Dwa- 
catero příčin, že lépe jest přijímati pod dwojí než pod jednau« hst 134 až do konce, totiž 
91 * 
