Тіі náboženské traktáty z lô. století. 721 
že žádná wec nemóž jie od něho odtrhnuti, tak se jest jemu rozdiwala, že nemóž 
na jinú wěc raile hledèti. 
tak na ni hledí majíc se nápodobně к milosti swëtské w níž člowék rozmiluje ně- 
kterú wěc, tak po nie túží, tak ustawně o ní mysli, že na malú chwíii nemóž jie popustili 
s mysli. 
wědúc do sebe ano nás hubenitká nelrpěliwostka porazuje, hubená škodka neb kři- 
wdička z kořen lásky wywracuje, a každé powětřie jako třsti na bahně na wšecky stranv 
wichruje. A w tom se swětle poznáwá naše weliká newdèènost a newèra zkazilosl i zma- 
rilost přežalostná wšie žalosti hodna. 
tyť jeho milowanie w dobré duši nepohanie, 7ie odiwna jest wěc že jako na oheíi эс. 
ani w srdci libě a utěšené jej rozjímati, ne jest jim těžko a nemilo slyšeti. 
o to se pokusili wšemi obyčeji liknují, ne wiec prawím, že předewším utiekají. 
Tak jest těžko \v swých se žádostech ukrotiti, anoť jednak wvskočí na duši silná žá- 
dost jako lew, někdy mstiwá jako nedwěd, nebo hltawa jako wlk, někdv lízaua a sladká 
jako štír, ale jedowata jako drak, někdy smilná jako kráwa nebo klisna neb psina, někdy 
hrda jako orlice rádaby nadewšecky wletěla, někdy wesela a zpěwawa jako slawík a jiné 
ptactwo, někdv nečista jako swině, kteráž лѵ blátě swé libosti wede, někdy netrpěliwa jako 
pes, někdy utrhawa jako wěžník, někdy štípawa jako hadice neb strihawka po jejiemž ušti- 
pení wšudy oteče, někdy lžiwa a Istiwa jako hška oc. 
když jest pán Bóh zemi slwořil, to mienie že tělo tehdy эс. okrocené, krotké, tiché 
a nebujawé. 
a ten zawěrně bylby silnější nežli ten kto Iwy i nedwědy dáwí. 
ukrutné kamenowánie, bičowánie a kyjowánie. 
taký boj s těb«í miewali. 
rkuť já bohu, piiwinutel mój jsi tv. 
také pudí jej pVcha aby zpupný byl proti jinVm w swých wýtržciech a we Avšem 
uwný, a zwlášté aby byl wšetečný nalezitel nowých wěcí u wieře nebo w jinvch obyčejích 
uwný, aby staré wěci a obyčejné potupowal, ale nowé a neobyčejné abv nalezowal, a w tom 
aby chtěl widěn býti a poznaň jakožto nowý učitel, pudí jej pýcha abv zwláštnost we wšech 
wècech milowal, aby w množstwí zwláštnie byl a zwláštnosti obecný a obyčejem obecným 
neobyčeným ani lidu obecnému swolný, než wytržný a urupný, křiklawý, nadutý, sukawý, 
netrpěliwý, aby ani tresktánie přijímal hodného ani napomínanie přijímati chtěl, ani nau- 
čenie ani kde naprawenie эс. 
Sluho leni a zlosynM proč si odemne darv me wzal a jimi si netěžal. 
že najlepšie dobré swého stwořitele podkládá hubeným penězóm. 
A někdy domysli ohlúpenie, kteréž z krmě pocházie a tento hřiech trápí člowěka 
pod neřádnú potřebu těla a jeho posilněnie ano nebude proto ale pro labuženie nebo po- 
chutné okušowánie a líbezné w tom jedení kochánie. 
druhý weda weselé w řeci nebo dwořenstwie nebo ryčnosti, nebo kumštíky nebo 
smiešHwé chechkosti, nebo směšná příslowie a popuzawá. 
