72ä Rozbor staročeské literatury. JVáclaw Hanka: 
Zdaby kde werného a statečného služebníka božieho optal, aby se s ním bojem a 
wálkú potkal, i die jemu pán buoh : zdalis snabdil sluhu mého Joba že nenie jemu rowně 
na wší zemi. 
tehdy diw jest že se žalostí a hořem nerozpruči. 
najprw počal jest od lidí nepřátelných ta trápenie. 
a chtě ji tudy na pánu bohu rozpačití. — ani w netrpěliwost upadne, ani se na 
pánu bohu rozpáčí. 
Nebo jakož die swaté paměti mistr Matěj Cech welik vm násilím naň se prospe a oboří. 
A když to ďábel snabdi že člowěk o duchowní žiwot stojí. 
aby jej tiem strachem příliš změzdil a otrápil a od naděje wyrazil. 
abv je překazil a na pánu bohu i na wsem dobrém rozpáčil — a ta myšlenie roz- 
pačitedlná, kteráž od boha wedú zmužile přemáhal. 
kterak dabei někdy mězdí duše newinné až do smrti — někdy pak mězdi wěrné 
tesknostmi. 
že ďábel wšecka wuokol člowěka položenie snabdí — jesdi tu w tělesného neb ne- 
hodného, wšecko wysnabdí a pilně welmi wvpatří. 
na wšech cestách člowěku osidla rozpierá. 
tuť nepřietel najraději přilípá a bojuje, 
protobv sebe měl mnoho ostrahowati, pilněji býti. 
nikoli nebvly sú protiwné a překážné. 
pod každým dřeweni zeleným rozstierala si se Ikclce (vulg. meretrix) powěst, uroze- 
nie, prieteie děti nádobné, sila udatnost. 
jako stojí psáno Genesis bezjedné w dwadcáte kapitule. 
a kto jest se s tiem swětem sbydlil. 
tehdy bezpochyby prospú se naň sodomští. 
a kterak již býwá blízko к zatracení ano welmi weliký swal jest na ni těch swěta 
tohoto — a netoliko ten úpad a swal býwá od swěta, ale i od těla wlastnieho. 
newychýlímeť se ani na pole ani na winnice. 
nepotkal se jest s ním, ale wy chýlil jemu. 
najprw trpěl úkory od zlých židów — takéž jména zlá úkorná abychom railo- 
sliwě trpěli. 
jako beránek tichý před vvlnostřížci oněměl jest — wlnostřížci jsú utrhači, hájie, ru- 
l.ači, posměwači. 
a ЛѴ mlčení stáli nesúce úkory s krystem — wvjděmy s hradów nesúce jeho úkory. 
wstali wšichni haněli jej a jemu láli a blázny i tržené dáwali. 
najprw uměti a naučiti se trpěli úkory — počíná čtenie od úkor krystowých. 
každý wolený boží musí najprw hrozná hanienie a úkory podstúpiti a s pánem kry- 
tem najprw řečná trápenie snesti a potom jako po stupních na skutečná wstúpiti — a naj- 
prw těch powětrných nehod lehčejších a řečných bezprawí iako abecedě aneb menši lekcii 
w škole krystowě se naučiti. 
