Žiwct pána Ježíše Krista. 7ÍH 
nec. — nezapèje kokot až mne zapříš třikrát. — lid s rozličným orudím, s mečí, s Kostnv i 
kopím (wyd. s meči a s kvjmi, s lucernami a s pochodněmi a s zbrojí.) — wida ano sw. Petr 
pohýřenie chybili (ujiti) nemohl. — pod bezděčí jemu kázachu kříž za .Ježíšem nésti. — že- 
leznými hřebími prikowachu; — rány od hřebów probité. — twá duse mé jestojstwie uzří. — 
na boce korába; (níže:) do korábi. — ta wratcie. — déticstwí (dětinství). — z našie moci bez 
našie dieky wjšel. — pokoj tobě (Adame) buď i wšemu praščedí twéniu. — к mej bratři. — 
jako sluneční paprslci — druhé otázali (.ležíše) wyšsí angeli a řkúc : proč jest črweno riicho 
twé, jako tèch, jižto lisici dáwie? (pres). — tys dar swatych sedmi darností. — třetie sè 
ukázal w děšení (t. dchnutí). — wyšli w střieci ženichowi (Лот. stříce). — dokad nemine 
nebe i země, najmenšie slowce ani najmenšie čtenie nemine ot starého práwa. (Br. Math. 5, 
18. literka aneb jeden punktík, Luc. 16, П jednomu titliku.) — prawi modlebníci budú 
sě modliti. — 
Jinéno přidawné. 
1 . S к l с ň o w Ü n i. 
Forma abstr. s. indef. wi/.i jelio w jeslech chudá ležiece. — ale Ježíše umrlá nalezu. 
— kdy jsme tě widěli hladowita, žieziwa, naha, nemocna. — šel pěš a bos. — nemóžeš 
jednoho wlasa běla učiniti anebo črna. — lépe jesť tobě u wěčný žiwot wjíti mdlu jsúce 
neb belhawu, než dwě rucě neb dwě noze jmajíce dostati sě wěčnému ohni. — ež bv byl 
slep; by sě slep narodil. — truchel jsem; byl truchl. — druh na druha wzhlédaje. — na 
druzě lodi běchu. 
S l и p ň o w á n i. 
.Jakožto bv w stařejších letech b\la. — staří s mlajzšími. — a welmi jest lepij člowěk 
než owce. lepij jesť jeden člowěk senda, než by a t. d. — ač by byltvvrzij (twrdší). — přě- 
najwTŠší. — jejé píepowýšnú swatost; doleji: přepowýšenú swatost. 
2. Twci ení a w ý znam. 
Ten den tak přežádny. má útěcho přežádtiá. — pracných lidí žádné odpočíwánie. 
weš swět smutně лvzdvcháše. — bez člowěčské pomoci. — jejé srdce nelicsky к bohu zaže- 
háše. — ulaščím činem; ručím činem (celeriter); wlaščí zlostí (t. wlastní). — neobsěžiwá 
moc. — bvl w niej těleskv svn boží. — к swej poručnej choti sě wrátiw (desponsata). — 
porodí toho blazého (tak) syna (?) — stredúcí sladkostí weš swět oslazen jest. — jsúci mla- 
dichna. — nádobného mládenečka (formoáum). — na wyšších stolech s mowitějšími hostmi; 
jeden mowitý člowěk (bohatý); mowitým neb chudým — wšem prawdu mluwiti. — oko Isti- 
wohledné. — kwietie liliumowé polské; sěno polské. — sporoplowúcie slzy. — dalo owoce 
stokrát sporé. — pro lecikaké pokušenie. — o polském kúkoli. — postawa i s ruchem 
obrazsky sě w skále wryla. — tento nám wšem moci bude obižnú potřebu dáti. — dar 
probytečen tobě bude. — kázanie mé nic probvtečno nenie u wás lotrů. — čemuť jest tak 
nebezpřiemná nemilost (snad omylem místo : bezpřiemná ?) — a měnníkowé stoly přewracel 
