73H Rozbcr slaroctské literatury. P. J. Šafařík: Žiwcl pána Jeîùe Krista. 
dnes jesť tomu třeli den, jakž sú sě ty wěci staly. A tak sú nás některé ženy z našich 
přežiesilvj ježto byly před switáním u hrobu, ježto nenalezše jeho těla w hrobě přišiv 
к nám a řkúce: ež jsú andiciské widěnie widěly. A ty prawie, by byl žiw. To někteří z 
našich uslyšewše, wstawše к hrobu šli. A tak nalezli, jakžto jsú byly ženy powědělv. Ale 
ЛѴ hrobě jeho пепаІе/Лі. A když to odmluwichu, tehdá к nim Ježíš wecě: O hlúpého 
smvsia lidé a pozdní srdcem к wěření we wšiech wècech, ježto jsú proroci mluwili ! Wšak jesť 
tak musil trpěti Kristus a tak wníti w swú chwálú! A pocen od Mojžieše a ote wšiech pro- 
roków wvprawowáše jim písmo o sobě psané. A tak mluwiece přiblížili se к tomu hrádku, 
ježto slowe Emaus. A tu sě Ježíš pořekl (t. stawěl se), jakoby chtěl dále jiti. Tehda ona 
počešta nutiti jeho a rkúc : Ostaň s náma, neb jesť již nad wecer! Tehda Ježíš šel na ho- 
spodu s nima, ana jeho ješce nic neznata. A když tak spolu seděchu, jakž brzo Ježíš wzem 
chléb požehnal a ulomiw i podal jima, a inhed jsta prozřěla a na tom miestě jeho poznala. 
A on inhed před nima zmisal. Tehda ona spolu mezi sebú weciešta : »A zdali naše srdce 
w nás nehořelo jest w tu hodinu, kdyžto s náma jda po cěstě mluwieše a písmo náma wv- 
prawowáše ?« A w tuž hodinu wstawše do Jeruzaléma šla. A tu nalezli jedennadcict apo- 
stolóm (sic) ani sě spolu sešli. A ty ježto s nimi běchu, ani mezi sebú pomlúwají a řkúc: 
Zajisté wstal z mrtwých hospodin a zjewil se swatému Petru apoštolu. Tehda ta dwa uěen- 
níky počešta také prawiti, как sě jima na cěstě přihodilo, a как jsta jeho poznala, když 
jima chleba ulomiw podal. 
S) Otce náš, jenž jsi w nebesiech, oswieť sě jmie twé, přiď králowstwie twé, bud 
wuole twá jako na nebi tako i na zemi, chléb náš wezdajší daj nám dnes a otpušč nám 
naše dluhy jako my otpuščieme swým dlužníkóm, neuwodi nás w pokušenie, ale zbaw nás 
Ote zlého. Amen. 
