IX. Елл angelium sw. 3Iatause s лл ýldadem 
Od 
P а w 1 а Jos. Šafaříka. 
(čteno we sbromáždéni česko-filologické sekci kral. společnosti nauk dne 1. února 1843.) 
Evangelium podlé sw. Matauše, s wýkladem čili hoiniliemi swatVch otcůw, rukopis 
pergaiiienowý \v kr. uniwersitní bibliothece XVII. A. 4. we foliům stran 39G, konec schází. 
Psán jest w druhé polowici XIV století, a sice ještě za žiwobvtí císaře a krále Karla IV„ tedy 
mezi 1350 — 1378, jak z nadpisu nad homilií, kterauž Karel 1. 1338 latinsky sepsal a kterauž 
zde w českém přeložení čteme, dosti ])atrno, jenž takto zní: »Xa toto čtenie mluwí slowiitný 
Karel čtwrlý ciesař římský a král česk}'« (strana 22(j. a.). Již za pííčinau této homilio za- 
sluhuje rukopis bedliwější uwážení českého jazykozpytce ; než neméně důležitý jest i sám 
w sobě w ohledu linguislickém, jako téměř wšickni rukopisowé z onoho wěku. Pročež ač- 
koli již Dobrowský we swé historii literatury o našem rukopisu kráikau zpráwu podal, wšak 
nicméně newážil jsem práce přečisti jej opět bedliwěji, a sice s obzwláštním ohledem na 
grammatiku. 
0 obsahu rukopisu řeči šířiti nechci: to toliko připomenu, že přeložení ewangeliutn 
od textu jiných sauwěkých rukopisňw welmi se dělí, že jest docela nowé, swobodné, wíce 
parafrastické nežli doslowní. Homilie, mimo již dotčenau jedinati od císaře Karla, pocházejí 
wšecky od známých swatych otciiw jak starších tak i pozdějších : wětší počet ji^h jest od 
.lana Zlatoiistého a Tomáše z Aquina, mimo to jsau od Origena, Bedy, sw. Řehoře a jiných. 
Prawopis odjinud dostatečně znám jest: neboť od obvčejného toho wěku málo se 
riizní, wyjma snad, že к ic zbvtečné и píisauwá, swuatv, wuoda, židowué atd. a g, když jako 
j zní, s y spojuje: žegy t. že-j pro žc-je, měgv t. mě-j pro měje atd. 
Samohlásky, saulilásky, přelilasowání, přesmyknutí, wýsiiVvky a přísuwky. 
в: bieše na polodne. ^ ^ \ !*• 
1 místo u: peěiješ. naplnije. proměnijc. zapojije. 
