74й Rozbor staročeské literatury. P. J. Šafařík: 
snad . . . obrlnúc se wás by urazili ; . . . skoro sě rozprasiece , jako zasě sě obrlnú. — 
požičeno jesť ďáblu někdy prawdu mluwiti. — neprowláčil jsi prawdy wyznati, a já nepro- 
wláče cbci tě uzdrav\iti. — že nejsi ociescen podló obyčeje zákonowélio. — tu kdež pře- 
lišil híiech, tu jest pfelišila i milost. — ježto zajiné jmie jemu sě dobře přijednáwá (níž: 
jemu sě dobře priliodí). — O mistru prawedlném wytrachu; a hned: z wašebo blázniwého 
wrtránie, o něm wrtrachu (a tak i jinde wždy wytrati a wrtrati se střídá). — že jich huben- 
stwie ustawicně trá (tak wždy, tráli, Iraliwý). — posměchowachu sě jemu. — liad skr/,ě 
úzkú děru lazí. — les jenž biese tcj modle přiswěcen. — skákali místo tancowati : skákala 
dci Herodiadina; skákánie diewčie smilné. — ale on předpředčiw jej wece jemu. — nemá 
toho . . , propycbati ani . . . prowiliti. — plačte moji oči a rozeskřiwi sě má duše. — a 
oo jsú slíbili, by w tom ncsmentili. — rozdělením weliké wěci zabynají. — že je hlad к tomu 
připúzal. — by sě byl nenarážel ten člowěk. — nikdý sě owoce nanarázej z tebe (prawi 
to fíku.) 
Sklono w á n ť. 
Transgress. č. Gerund. praes. uzřě ducha božieho letiece s nebes jako holúbka. — 
kdvž uzřie mnicha dobré krmie jedúce. — uzřie swěst jeho ležiece. — uzřie člowěka sediece 
na m^ tě. — když jej diwy činiece widěchu. — a uzřie trubače a zástup hlučiece. 
^ Praet. indic. a kteří sě koliwěk dotkněchu (t. konce jeho rúcha), spaseni budejechu 
(»büdeyechu«). 
Transgr. č. Gerund. praeter, přijemše od něho dobré děnie. — ježto wzemši žena. — 
Přišlo vvce. 
towěz (wždy místo tociž). azda (saltem): azda slowy poctiti (často). — zimě: aby 
wšak běhanie nebylo zimě. — zjewně (zewnitr.) 
j č. n místo k: doniž byl mlad. — W Gal. zemi, jamžto Jezukrist byl nesen. — 
dotawad nenese owoce, doniawadž každý našinec, jelikož muože, jelikož wrchnie milostí 
jest nadšen. 
krašše bude kwísti. — abychom sě ke wšelikej službě buoží holowějše opásaU. — 
nebezpřěmně měl do sebe domněnie, že jest rowen otci bohu. — potom welim hroznějše 
přičinije. — ale welmi twrdšie jim potom schowáno. — welim wiece wolím. — ale welim 
lépe jesť řečeno. — jakož welim jsú lepší ti. — a čím jest welim lepší člowěk owce. — za- 
wěrné prawi wám (t. amen). — nalit mnoho hřiešnikóvv přišedše. — jidecliu po něm pě- 
škarai z měst. 
Spojka. 
leč: leč jsme žiwi, leč jsme mrtwi, wždy jsme buoží. — leč buď duchowný, leč buď 
swětský. — leč buď nemoc, leč buď rána, leč kterákoliwěk potřeba, 
ani: a když jich ani tak mohl к milosrdenstwí přichýliti. 
ani — ani: jehožto lidé ani mohú dáti, ani také mohú odjéli. — ani jest řecké, ani 
jesť latinské. — ani sějí, ani žmi. — nedělá ani přede. — nikdy sě tak zjewilo w Zidowstwí. 
