§. П. Der Text des Fragments. 



123 



4. Ysta od večere a složi rúcho své, 

 a když vzie prostieradlo , přepása sie; 



5. Potom pusti vodu do medenice , i 

 poče mýti nohy učedlnikó, a vytierati pro- 

 stieradlem, jímž běse přepásán. 



6. Tehdy přijide к Šimonovi Petrovi, i 

 vece jemu Petr: Pane, ty mi myješ nohy? 



7. Otpovèdè Ježíš, a vece jemu: Coťjá 

 činím, ty nevéš nynie, ale zveš potom. 



8. Vece jemu Petr: Nebudeš mi noh 

 mýti na vèky. Otpovèdè jemu Ježíš : 

 Nebuduliť mýti tebe, nebudeš mèti dělu 

 se mnú. 



9. Vece jemu Šimon Petr : Pane, ne- 

 toliko . . . 



Wstal od wečeře, a složil raucho swé, 

 a wzaw rauchu, přepásal se ; 



Potom nalil wody do medenice, y po- 

 čal umýwati nohy uèedlnjkûw, a wytjrati 

 rauchau, kterauž byl přepásán. 



Tedy přišel к Simono wi Petrowi, a on 

 řekl gemu: Pane, ty mi chceš nohy mýti? 



Odpowčdél Gežjš, a řekl gemu : Co gá 

 činjm, ty newjš nynj, ale potom zwjš. 



Dj gemu Petr: Nebudeš ty mýti noh 

 mých na wèky. Odpowëdèl gemu Gežjš: 

 Neumygiliť tebe, nebudeš mjti djlu se 

 mnau. 



Dj gemu Šimon Petr, Pane, netoliko . . . 



XVI. 28 — 33 



28. . . . opiet opustiem svět, a jdu к otci. 



29. ßekli sú jemu učedlníci jeho : ai, 

 nyně zjevné mluvíš , a příslovie žád- 

 ného nedéš ; 



30. Již věrny , že věš všecky věci, 

 a nenie potřebě tobě, by kto tebe otá- 

 zal; v tom véřimy, žes od boha vyšel. 



31. Otpovèdè Ježíš: Nynè věříte; 



32. Ai přijde hodina, a již jest při- 

 šla , že sie rozprchnete každý do svých 

 krajin, a mie samého ostavíte; a nejsem 

 sám, neb otec se muú jest. 



33. Tyto věci mluvil sem vám, aby- 

 šte we mně pokoj mèli. V světě nátisky 

 mèti budete; ale doufajte, že sem já 

 přemohl svět. 



. . a opět opauštjm swèt, a gdu к otcy. 

 Řkau gemu učedlnjci geho : Ay nynj zgew- 

 ně mluwjš, a přjslowj žádného neprawjš; 



Nynj vyjme, že wjš wšecko, a nepo- 

 třebugeš, aby se kdo tebe tázal: skrze 

 to wčřjme, že sy od Boha přišel. 



Odpowědčl gim Gežjš : Nynj vvéřjte ; 

 Л v přigdeť hodina, anobrž giž přišla, 

 že se rozprchnete geden každý к svvému, 

 a mne samého necháte ; ale negsemť sám, 

 nebo otec se mnau gest. 



Tyto wècy mluvvil sem wám, abyste 

 we mnè pokog měli. Na svvčté ssauženj 

 mjti budete ; ale dauíegtež, gáť sem pře- 

 mohl swèt. 



XVII. 1 — 6. 



1. Ty věci mluvil jest Ježíš, a pozdvih To powèdèw Gežjš, y pozdwihl očj 

 oči v nebe vece : Otče, přišla jest hodina; swých к nebi, a řekl: Otče, přišlať gest 



16 * 



