124 
Rczbcr staročeské literatury: I. P. J. Šafařík i 
4. Non sunt loquelae, neque sermones, quo- 
rum non audiantur voces eorum. 
5. In omnem terram exivit sonus eorum; 
et in fines orbis terrae verba eorum. 
G. In sole posuit tabernaculum suum : et 
4. Nejsú hlaholí ani řěči, jižby neslyšel 
hlasóv jich. 
o. Ve vsiu zemi vyšel zvuk jich: a v kraje 
světa zemského slova jich. 
6. V slunci položil Stanek svój: a on jako 
jpse tamquam sponsus procedens de tlialamo ženich chodie z komnaty své: vzvesela sie 
suo: exultavit ut gigas ad currendam vian^ j^ko obr ku běžení cěstě. 
7. A summo coelo egressío ejus : et oc- 
cursus ejus uscjue ad summum ejus: nee est, 
qui se abscondat a calore ejus. 
8. Lex domini Immaculata convertens ani- 
7. Ol vysokého nebe výstroj jeho: a utka- 
nie jeho až do výsosti jeho : ni jesť, klo sie 
skryje Ol horkosti jeho. 
8. Zákon hospodintW neposkvrněný obra- 
mas : testimonium Domini fidele, sapientiam čije duše : svědectvie liospodinovo věrné, niú- 
drcsť dávaje maluckým. 
9. Práva hospodinova pravé, těšicé srdce: 
kázanie liospodinovo světlé, posvěcije oči. 
10. Strach hospodinóv svatý, bvdlie na 
věky vèkom : práva hospodinova věrna, zpra- 
vena sama v sobě. 
11. Zadnějše nad zlata i kamen drahý vel- 
praestans parvulis, 
9. Justiliae domini rectae, laetificantes corda: 
praeceplum Domini lucidum, iliuminans oculos. 
10. Timor Domini sanctus , permanens in 
seculum scculi: judicia Domini vera, justi- 
ficata in semet ipsa. 
11. Desiderabilia super aurum et lapidem 
pretiosum multum: et dulciora super mel et mi : i slazše nad med střed 
favum. 
12. Etenim servus tuus custodit ea, in cu- 
stodiendis illis retributio multa. 
13. Delicta quis intelligit? Ab occultis mcis 
munda me: 
14. Et ab alienis parce servo tuo. Si mei 
12. A todie sliiha tvój střěže jich, v stře- 
ženi jích otplata veliká. 
13. Víny ktož rozomie? Ot tajných mých 
učistí míe : 
14. A ot cizích olpusti sluzě tvému. Ač 
non fuerint domínatí, tunc immaculatus его: et moji nebudu ustali, tehdy neposkvrněn budu: 
emundabor a delicto maximo. 
15. Et erunt, ut complaceant eloquia orís 
mei: et meditatio cordis mei in conspectu 
tuo semper. Domine, adjutor meus, et redem- 
tor meus. 
učiscí sie ot hřěcha velikého, 
15. A budú, aby sie zmilíla mluveníe ust 
mých: a myslenie srdce mého přěd tobú 
vesdy. Hospodine, pomocníku mój a vyku- 
píteliu mój. 
RùznoHenj, V. 4. OL jichïby nebyli slyšeni Masové jich. — V. 5. f^it. vsel m. vysel, v kraji от. 
v kraje. Ol. okrsle m. světa. Л'^. 6. OL chrám m. stánek, vychodie z chyže svej. zveselQ sie. cèsty. — V. 7. 
OL od vyšého. vyšeie m. výstroj, ani от. ni. schová m. skryje. — V. 8. OL chovaje от. obracije. malitkým. — 
V. 9. OL správná то. pravé, vzradujicé m. těšicé. osvěcuje. — V. 10- OL věky i veky. sudové — věrni m. 
práva — věrna, opravujici sie sám (tak, nijs'.o sami) v sobě. — V. 11. OL žádanější, a nad kamen', mnohem 
m. velmi, a sladsi. — V. 12. OL a toť. f^it. v střěžni. OL mnohá от. veliká. — V. 13. OL vinám — rozuniie. 
učbť. — V. 14. OL otpusť. ač mnii nebudu vlásti m. ač moji nebudu ustali, nezkalen m. neposkvrněn. odci- 
sčen budu převelikého. — V. 15. OL shbily výmluvy m. zmilila mluveuic. vykupiteh. 
