128 
Rczbcr staročeské literatury: I. P. J. Šajařik: 
10. Elenim illuc manus tua deducet me: 
et tenebit nie dexlera tua. 
11. Et dixi: forsitan tenebrae conculca- 
bunt me: et nox illuminatio mea in dcliciis 
meis. 
12. Quia tenebrae non obscurabuntur a te, 
et nox sicut dies illuminabitur : sicut tenebrae 
ejus, ita et lumen ejus. 
13. Quia tu possedisti renés meos: susre- 
pisti me de utero matris meae. 
14. Gonfitebor tibi, (|uia terribiliter magni- 
ficatus es: mirabilia opera tua, et anima mea 
cognoscit nimis. 
1Ö. Non est occultatum os meum a te, quod 
fecisli in occulto: et substantia mea in infe- 
rioribus terrae. 
16. Imperfectum meum viderunt oculi tui, 
et in libro tuo omnes scribentur: dies for- 
mabuntur, et nemo in eis. 
n. Mibi autem nimis honorificati sunt araici 
lui, Deus: nimis confortalus est principatus 
eorum. 
18. Dinumerabo eos, et super arenam mulli- 
plicabuntur: exurrexi, et adhuc sum tecum. 
19. Si occideris, Deus, peccatores: viri 
sanguinum, declinate a me: 
20. Quia dicitis in cogitatione: accipient 
in vamtate civitates tuas. 
21. Nonne, qui oderunt te. Domine, ode- 
ram ? et super inimicos tuos tabescebam? 
2?,. Perfecto odio oderam illos: et inimici 
facti sunt mihi. ' 
10. A vedic tamo ruka tvá přivede mie: 
a držeti mie bude pravice tvá, 
11. I řéch : snad tmy utlačie mie: a noc 
prosvěcenie mé v rozkoši mej. 
12. Nebo tmv nezamračie -sie ot tebe, a 
noc jako den prosvéti: jako tmy jeho, takož 
i světlost' jeho. 
13. Nebo ty jsi obsiedl Icdvie mé : přijal 
jsi mie z lože mateře mé. 
14. Vzpovédaju sie tobe, nebo hrozně vzve- 
licen jsi : divní skutci tvoji, a duše má pozná 
mnoho. 
1Ö. Nejsúť utajena usta má ot tebe, což jsi 
učinil v tajně: i statek mój v nížinách zemie. 
16. Nedostatek moj viděle sta oči tvoji, a 
v knihách tvvch všicci budú pisáni: dnové 
budú stvořeni, a nikdo v nich. 
17. Ale mně píěliš počsceni jsiíť přětele 
tvoji, bože: přěliš rozsilnilo sie jesť kniež- 
stvo jich. 
18. Přěětu je, a nad pěsek vzplodie sie: 
vstal jsem, a ješče jsem s tobú. 
19. Ač ztepeš, bože, hřěšniky : mužie okr- 
vavené, uhněte sie ote mne : 
20. Neb děte v mjšleniu: vezmú v jesuť 
města svá. 
21. A wsakože, již nenaviděchu tebe, ho- 
spodine, nenaviděeh ? a na tvé nepr;itelv nzěch ? 
22. Svrchovanú nenávisťú nenáviděl jsem 
jich: a nepřietele učiněni jsii mně. 
Různočtenj. V. 10. Ol. a tod m. a vedie. — V. 11. Ol. i řekl jsem. potlačie. posvèla má. — V. 12. 
OL sie prosvěti. takež i svètlo. — V. 13. Ol. uvázal jsi sie v leJvie. mateře mej. — V. 14. Ol. vzpovřdaji sie. 
přěllš m, mnoho. — V. 15. f^it. nenie s glossau nejsúť nad lín, Ol. a podstava má v dolejších, vulg. .substan- 
tia. — V. 16. Ol. vidéle, bez sta. a v knize tvej všickni budú psáni, dne' m. dnové, P^ií. dnov, mylně. Ol. nikte. 
— V. 17. Ol. uctieni. potvrzeno jcsť m. rozsilnilo sie jesť. — V. 18. Ol. Rozečtu. — V. 19. Ol. zabiješ m. zte- 
peš. hrešné. muže krvavni. hnete sie ode. — V. 20. Ol. řěkáte. myšleni, ať vezmú \ ješitnosti. — V. 21. Ol. a 
všako. na nepřátely tvé niziech (rkp. »nyzrech« mylně, r m. i). — V. 22. Ol. Svrchovaným nenáviděním J^it. 
nenavědl jsem, niylnv. — 
