Rukopisy starých modliteb. 
Num. 90. Králi nad králi najw^šší pane J. K. světlosti a t. d. 
n 91. Pane všemohúci věčný Bože a nevýmluvný bez a t. d. 
1 92. Buď mi olče všemohúci přesvaté tělo J. Kristovo, 
u 100. Všemohúrí věčný Bože zprav skutky nase a t. d. 
» 101. Obránce Bože v tě ufajících bez kohož a t. d. 
» 121. O dobrý Ježíši dvojí věc na sobě a t. d. 
» 122. Tof život počínající mrzkost mieti a t. d, 
)> 123. Toť život prospievajicí pevně a tuze a t. d. • 
n 124. Toť život konajicí jako hostem býti a t. d. 
» 12ó. Vzhledni na mě nestalečnóho milosrdenstvie a t. d. 
» 146. Milý J. Kr. kterak si mé náhlým obklíčením a t. d. 
» 147. Milý .1. Kr. ty bud' naše veselé a t. d. 
» 148. O najkrašši milý J. K. prosím tebe já hříšný a t. d. 
» 149. Všehomocný Bože daj mi zjevné znamenie a t. d. 
» 1Ы, Pane uslyš modlitvu mau neb již poznávám a t. d. 
» 1.Ť2. Pane .1. Kr. daj mi srdce skrúšené a pokánie a t. d. 
» 153. Pane J. Kr. jenž si řekl apostolóm svým: proste a t. d. 
» 154. Hospodine, jenžs skrze všemohucenstvie a t. d, 
" 15G. Běda mně nešťastnému a t. d. 
» 157. Pane J. Kr. ty v noci v jitřní hodinu a t. d. 
» 158. Zdráv Ježíši synu boží tebeť hledám a t. d. 
» 161. Milý J. Kr. jenž si řekl kto bude jiesti a t. d. 
» 196. O milý Ježíši, kterak sladko tebe žádati a t. d. 
Pozorugeme wůbec: 1. Podobno, že modlitby ty psány gsau se zwiáštnjm ohledem 
na klášternj osoby: neboť kromě nadpisu CXI) zákonnjkům a zákonnicem na konci mo- 
dlitby ke mši (num. 14) stogj: Tys mne hospodine ostřiehal ot velikého pokuSenie, pozvals 
mě hospodine v mnišský stav, v tento svatý řád u pokojně bydlo bez starosti, abvch tě po vše 
časy chválil boha mého na vieky viekov Amen. Při obláčenj kukly zwiáštnj gest modlitba 
(Num. 132). 
2. Modlitby ty z weliké částky gsau přeloženy z liturgie Řjmské posawad užjwané, 
a zachowaly se gakož i některé pjsně vv pozdněgšjch podobných zbjrkách, kancionáljch 
a modlicjch knihách, tak n. p. pjseii pod num. 111: Bůh všemohúci vstal z mrtvých, tištěna 
gest s malau proměnau w kancionálu Prešpurském r. 1812 s nadpisem: Pjseň starVch Čechůw, 
Stopy latiny w překladu tam zde patrny, n. p. tcwcz = scWiccl: svým odyenym lowyez swatym 
krzYzem. (y2z= cujus: czvz dussv Ikagyczy, cujus animam gementem. Buoh kowarz swyeta. 
Deus faber mundi. Ecclesia brzo = kostel, brzo — cyerkevv se překládá. 
3. W gaké ceně stály ty modlitby u našjch mibch předkůw, a do kterého wěku 
některé z nich sáhagj, zawřjti možno z poznamenaných těchto odpustkůw. a) U num. 30 stogj 
čerweně psáno : ktoz kolywyek tuto modlitbu rzyka naboznye kdyzkolywyek, ten ma otpustkow 
ssedesat tysyczow let a ssedesat dny smrledlnych hrzyechoch (sicj. b) U num. 32: Papež 
Ahh v. 2. 1 o 
