152 
Rczbcr sfarocrsh' litcralury: IV, IVáclaiv Hanha : 
Prwnj zmjnku o práwu \v Čechách činj Kosmas: žc se totiž lid se swými rozepřemi 
před Kroka gako wcely к auli z celých Čech hrnul ^); kteroužto slowútnost w saudu dcera 
geho Lihuse po ní*m dosti dlauho drželi uiiu-la, až gi konečně nesrownaloht dwau hratrň 
o dědiny olcowskě к odevvzdánj saudu přiměla Wolen Přemysl, o němž týž Kosmas 
uýslownč ргалѵ]: že wšecka práwa, gichž země česká užjwala a gimi řjzena hyla, tento Pře- 
mysl s Lihušj ustanowil ^), kterážto powěst až do čtrnáctého wěku mezi lidem se zachowala, 
gokož o tom Neywyššj Sudj zemský za Karla a Wárlawa Ondřeg z Dubě: »Prawo české 
země dáwno jest nalezené, ještě ot pohaustwie a najwiece ot Přemysla oráče a od těch 
panów, kteříž sú té chwílc byli,« pjše. Pamálkau duchownjho práwa gsau ustanowenj bi- 
skupská desátku ^), a zákony, gež Břctislaw s biskupem Sewerem 1039 nad hrobem sw. 
Woglěcha w Hnězdně Čechům prohlásil *). Ze i práwa zemská dáwno sepsána a knjžaty 
českými prohlášena byla, důkazy toho máme w práwech županských i zemanských kraginy 
brněnské 1229 ») a břetislawské 1237 a 1247 ^), o nichž král Otakar Přemysl wýslow- 
ně připomjná. Nesmjme se ohljžeti na to, že čeStj páni, zwláště po wyhasnulj Přemy- 
slowa rodu, swobodu swau tak wolně rozpaušlěli, že žádných práw a nálezuw psaných mjti 
nechtěli. 
Tak také býwala práwa městská, tak nazwaná jura originalia, na nichž se zwláště 
])ráwa brněnská a práwa hornická gjhlawská wytwořiwše, po celých Cechách i Morawě roz- 
šířila a až do 1579 dotrwala W Lužici, Slezsku ano i na Morawě gako w Olomauci, 
a i w scwernjch městech českých zahnjzdilo se práwo magdeburské, Pozděgi za krále Jana 
Л) Crok — vir fuil liic in suis geucralionibus aJ ungueui pcrfoctus, rerum secularium opulenlia praediuis, 
iiidiciorum in deliheratione discrelus, ad tjiicm tam do proprlis, quam ох lolius prouinciae plebibus velut 
apes ad alueare ita omneš ad diiimenda conuolabam iudicia. Script, rer. bob. p. 9 et 470. 
4) ibid. S. 11 — 15 et 471. AbhandI. d. k. bôhm. Gcsellscb. Fiinfier Folge 1, Band 1841. 
.5) Hic vir (Přemysl) — omnia iura, quibus baec terra vlilur et rcgilur, sohis cum sola Lubussa diclauil. 
Script, rer. boh. p. 19. 
6, 7) ibid. p. 85 et 109. 
8, 9) Ne autem ea iura, quae prius a nostris predecessoribus, ut a bone шетогіае duce Conrado et al> aliis 
poslmordum aut a nobis in tota breniosi provincia sunt statuta. Jura primaeva Moraviae. Brunnae 1781. 
p. 23. Abb. d. k. bôbui, Geseliscli. 1786. p. 477, Codex dipl. Moraviae T. II. p. 209. 
10) Cursus ciuilium sententiarum Bèh mSslských wýpowřdj, kterýž 1536 w Litomyšli skrácen od Brikci 
г Licka wySel. Zwláště práwo liornj méslské, Wáclawa II ueywjce nára wedenj práwa z oněch ztrace- 
ných půwodnjch práw zachowalo, kteréž se s hornjra práwem i do ciziny wedralo, na klercuiž i posa- 
wádnj řád saudnj w с k. rakauských zemjch z wětSjbo djlu založen gest. Wiz Mouumenla historiae Boe- 
miac Dobneri Tom. IV. p. 20."). Jura primaeva Moraviae p.43. Versuch über die ältesten Municipalrechle 
von Jos. V. Monse in die Abbnndl. der k. böhm. Gesellsch. dcr\V"iss. aiď d. Jahr 1787. p. 75. Geschiebte 
der böhm. uud mälir. Bcrcrvverke von Peithner л. Lichtenfels Wioo 1780. Franz Ant. Srhmidl Bora^esctz- 
gebung. Wien 1832. Joli. Ferd. Scimiidt Darstellung des licrgrechtes im Königreiche Böhmen. Prag 1833. 
а Gesciiichte des Bergbaus und der Berggcset/gebung im Königreiche Böhmen von Grafen Kasp. Stern- 
berg. Prag 1837. 
