Přehled pramenůic práwních w Cechách. 169 
81—82. Kusowé o práwě dědin manských, č. 6. 
83_91. Statuta ciuilia Iglaviensia : Nos Wenceslaus oc. c. 11. 
91 — 82. Jura montium et montanorum uel elaboralus de iure эс. 
92 — 96. Priuilegium et iura ciuium de Brunna. INos Wenceslaus эс. 
97 — 148. Práwa města Pražského (konšelská) č. 14. a dále o lichwě č. 18. 
148 — 249. Cursus ciuilium sententiarum. Quidam proposuerunt эс. č. 10. *) 
249 — 253. Quedam statuta démentis pape VI. Dolenter referimus эс. 
253—257. Summa intégra berne regalis. 
258—263. Statuta Judeorum. Karolus эс. 
263 — 264. О mýtu malé Strany. Wáclaw z božij milosti эс. 
264 — 267. Wysazenie winnic. My Karel oc. 
46) JP. II. rkps. na témž radnjm domě w Praze na pap., \ve fol. 346 listůw mimo reg- 
strum a giná poznamenán], vvazba w bjlé swinské kůži s mosazným kowánjm a záponkami. 
1 — 115. Cursus ciuilium sententiarum. č. 10. 
115 — 120. Quedam ciuibus occurentia secundum dementem papám sextum. 
120 — 130. Statuta ciuilia ciuium Iglauiensium. c. 11. 
130 — 132. Jura moncium et montanorum. 
132 — 137. Priuilegia et iura ciuium de Bruna. 
137 — 141. Statuta Judeorum. 
141 — 142. O mýtě malé Strany. 
142 — 146. Řád kterak sú winnice wysazeny. 
146 — 152. Berna regalis generalis regni Boemie. 
152 — 154. Práwa města Pražského o konšelech, č. 14. 
154—209. Práwa města Pražského welikého. c. 18. 
209. Statuta pretorii seu consilii maioris ciuitatis Pragensis de homicidio эс. 
209 — 233. Wýklad Ondřeje z Duhé na práwo zemské, č. 4. 
233 — 254. Práwa starého pana z Rožmberka, č. 1. 
2o4 — 271. Rád zemského práwa. č. 2. 
271 — 276. Práwa řečí českú ta jimižto manowé mají súzeni býti. č. 19. 
276 — 277. Kusowé o práwě dědin manských i swobodných. č. 6. 
278 — 297. Ordo iuris terre Boemie. č. 2. 
297 — 307. Práwa Soběslawská, č. 15. Krále Jana a Karla o konšelech oc. 
307 — 318. De statu et mutatione romani imperii per Ludolphum de Columpna. 
318 — 323., Epištola Constantini super donatione ecclesie Romane. 
323 — 327. Ondřeje z Dubé připiš králi Wáclawowi a o čtyřech najwyšších úřednících. 
327 — 346. Ustawenie ciesaře Karla. č. 3. 
*) W této knize gest patrné wideti, že icnlo běh práw mesiských w užjwánj byl, nebof listy 148 — 249 gsau 
tak opotřebowány a setřeny, že na mnohých mjslech černidla nezůstalo, kdežto naproti tomu pocjnage od 
článku o lichwé až do 148 listu gako netýkány zůstaly, 
.лыі. v. í. 22 
