194 Rozbor staročeské literatury: VII. J. Jungmann: 
Následuge pogednánj filosofické o osudr, pokud gj stávvá a stávvati může, z trogjho 
hlediště na skutky božskc", přirozené a prjhodné o cemž dialektikau subtilnau dle onoho 
wèku ro/umuge, na tom konečně ustrna, že sice wàecky hořenj wěci působj na staw a osud, 
zdrawj a nemoc, žiwot a smit clowěka, ale že bůh, co wiádař wšech wěcj, dle zásluh kaž- 
dého tresce neb odměňuge, a tak osudem wládne. 
I'ři tom netoliko to, co к stěstj clowěka potah má, nébrž i některé wěci ginak člo- 
wěku důležité z hwězdářstwj přiměšuge, k. p. netoliko ukazuge, kdy žilau pauštěti, baňky 
sázeli, a kde; co kterého z 30 dnů měsjce činiti užiteóno a skodno; kterak zwěděti, kdo 
z bogugjcjch zwjtězj, kdo koho přetrwá, co sen znamená atd. ale i uěj zwěděti, kolik nedél 
bude masopusta, gaký zlat) počet každého léta, gaká člena nedělnj; gak nalezli hodv 
ťiročnj atd. 
Přidáwá o nijrách Ijkárnických, gež toliko po latinsku gmenuge: scrupulus, drachma 
atd. Pak kdy koi-jnky zbjrati; nač při léčenj zřetel mjti l. stářj nemocného atd. 
Mage gednati na listu 3 o hljzácli, prawj: Mistr Hawrl (nepochybě Magister Gallus) 
řekl gesl, že gest to wyňal z naylepšjch knih a řeči Galienowy i Âwicenowy i take Ypokra- 
sowy, lékařów z řecké země, a na str. 4 pv. zawjrá takto : Skonám na tom řeč, kterú sem 
wyložil к užitku těm, ktožby to za wděk přigieli, buď bůh pochwálen. 
Na 1. 47 pv. stogj: znamenay, že swrchupsaná přirozenie wšech lidj wyložena gsú 
wše к našemu rozumu gedno podle běžných znamenj. — Ale tuto w tomto miestě nic tato 
řeč nedotýká giných časow ani miesta, ani otce, ani mateře, ani osm nebeských okrot, ani 
sedm běhohwézd, ani giných kterých wěcj, a to proto, neb o tom psáno gest w knížkách o 
ženském tagímstitij. Protož tyto knihy s oněmi činj plněgšj rozum atd. — Z léto dotčené 
knjhy o ženském tagemstwj zdá se býli list 85, kdež gedná o oběncjch (gakž on dj) ~ her- 
mephroditjch, a čehož se těhotná warowati má. 
Sloh prostý, zpráwný; slowa některá smělegi nežli šťaslnřgi twořená, k. p. zarcdeta 
zzi embrio, difi. zárodek ~ fetus ; гш сгга =: animal ; гиагис^гс/й zz zodiacus; okrcta, sphaera 
chwègepctna, vegetativa ; hnutcw, motus ; gscst (bvt) ens, ivcJchlasa, musica, zemcmèrna, geo- 
metria ; zwèrccesla neb zwèroccsli (signum coelesle); — kteráž z wělšj částky sice také w giných 
podobných spisech, k. p. Pokladu chudých přicházegj, ale wňbec přigata nebyla. Planeta 
Venus gemu slowe: smilnice (resp. dennice, zwieřitedlnice), Mars ~ smrt, neb bůh böge; 
Jupiter, kralomoc neb biskup \ Saturnus hladolet neb j/rtrťc; hermaphroditus =: ci'i'twrc, coelum 
mobile, kmitcwé nebe, pliilosophia, mudrcmila, maleria = matera. 
Slowce u Ro/.kochaného cercha — figa tuto častěgi přicházj, ač bez vokálu crcha 
a znamená něm. Strich, к. p. črchv na ruce, na palci atd. Ano i : nacršenie (das Stricheln), 
gako: nahodenie (Punktiren) ib. I 1 pv. Podiwně twořeno gest u něho: stwost (y. s\kvin '^. kiwu?) 
u. p. Klož má oči gežlo se vv sliucsli swjtj, gest smělý. 64. Slipnice ~ spodnj částka nohy, 
35. To tak zposobeno od boha welikým pciadcnstivjm 56 pv. Clowěk ze wšech žiwon sám 
gest znosUého žiwola 62. Ladné drželi twář. 66 pv. Nehty prozředliwé 68 pv. Kůže posmuhla. 
10. Zasedlé břicho ІЪ. Pcsobncstný (^cinodegný') — a§ens. podležitý neb snášegjcj, passivuni. 85. 
Smrad posivietný t. od swjce. 85 pr. 
