42 



19. Ptilidinm Nees ab Es. (Pillabojt). 



Lapos vagy vánkosképü, pázsit- vagy barnazölJ, laza gyepe- 

 ket alkot. Szárai egyszer vagy kétszer szárnyaltak. Levelei tenye- 

 resen liasgatottak. A fülecskék két-, a:pálhák három-karéj úak. 

 Mind a háromféle levél széle egyszerű vagy elágazó pillákkal. Az 

 archigonimnok tetőn állók, de a termés végre az ág oldalán vagy 

 ritkán az ágzugban áll. A bm-ok hengeres, felső részén felfiivódott, 

 az összehúzódó csúcsán pillás s sugarasan redős, a gallérlevelek 

 fölé jól kiemelkedik. Fátyola papírnemü, szabad. 



1 . P. ciliare (L). A termő ág igen rövid. A tokocska kerülé- 

 kes, halaványbarna. Spórái gömbösök, néhányszor vastagabbak, 

 mint a sárgás rugók. Jungermanriia ciliaris L., Blej^harozia cili- 

 aris DUMORT. 



Mocsarakban, száraz erdő-talajon és sziklákon nő az alsó erdő- 

 tájtól a havasi tájig. Termése tavaszszal érik ; a havasokon nyá- 

 ron. Termete változó, a miért több fajtáját lehet megkülönböz- 

 tetni u. m. : 



a. fulchriim Corda. Ez minden részében gyengébb a tőalak- 

 nál. Levelei mélyebben hasogatottak s gyéren pillások. Sziklákon 

 (trachyton) nő Sárosban, a sebesi völgyben. 



,3. heteromallum Nees ab Es. Levelei oly gyéren állnak, 

 hogy azokat még szárított példányokon is puszta szemmel meg 

 lehet különböztetni. A legfelsőbb levelei igen rövidpillásak. A Cserhó 

 hegy tetején Sárosban. 



v. ericetorum Nees ah Es. Levelei gj^éren állnak s egyszerű, 

 gyenge nagyító segítségével megkülönböztethetők. A egész növény 

 vöröses, vagy gyakran barna színű is s gyengefényű. A zsvabbi tó 

 környékén a M. -Tátra egyik legzordonabb pontján. 



0. Wallrothianum Nees ab Es. Levelei oly sűrűn állnak s 

 pillái oly számosak s hosszúak, hogy a törzse és ágai erős nagyító 

 lencsén tekintve is csak szöszös hengerecskék gyanánt tűn- 

 nek fel. Havasi alak. A M. -Tátrán grániton és mésztalajon nő. A 

 tőalak, mely kétszer vagy háromszor szárnyalt, felegyenesedő 

 szárral és puszta szemmel megkülönböztethető, zöld, egyenletesen 

 és sűrűn pillás levelekkel bír, mocsáros helyeken és zsombékos 

 talajon legbujábban fejlőílik és 5 — 7 cm-nyi magas, szakadat- 

 lan gyepeket képez (pl. a csorbái völgy alhavasi tájában) ; élő 

 vagy nedves fán kisebb marad. A Gyömbér havason (Bothár), 

 Szt. Endre környékén ? (Sadler), a mármarosi és délerdélyi 

 havasokon (Hazslinszky), a Eetyezát-csoporton (Simkovits), Tömös 

 és Segesvár mellett (Baumg.), Brassó körnj^ékén (Schur), és 

 Horvátországban fordul elő. 



20. Tricliocolea Damort. 



Levelei majdnem aljukig osztottak, egy síkban sallangokra 

 szabdalt karéjokkal. A fülecskék két- s a pálhák négysallangúak. 



